Справа №583/132/26 	
Номер провадження 22-ц/816/2287/26 	
Категорія - 63 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Худика А.М. (суддя-доповідач), суддів: Криворотенка В.І., Черних О.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану його представником ОСОБА_2 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 квітня 2026 року, ухвалену у складі судді Яценко Н.Г. в м. Охтирка Сумської області
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою, стягнення матеріальної компенсації за протиправне володіння та користування частиною квартири та моральної шкоди,
У С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції
 
13.01.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив суд усунути перешкоди у користуванні належною йому квартирою АДРЕСА_1 шляхом його вселення до зазначеного житла, а також стягнути солідарно з відповідачів матеріальну компенсацію за користування та володіння належною йому 1/2 часткою квартири за період з 01 квітня 2025 року по 31 грудня 2025 року в сумі 34 580,64 грн та по 4 000 грн щомісячно, починаючи з 01 січня 2026 року і до моменту фактичного усунення перешкод у користуванні. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно 60 000 грн моральної шкоди, завданої тривалим недопуском до квартири, порушенням його права власності, неможливістю користування належною йому часткою житла, необхідністю звернення до правоохоронних органів, постійним психологічним напруженням, стресом та погіршенням якості життя його і членів його родини, а також покласти на відповідачів судові витрати.
В судовому засіданні 29.04.2026 представник відповідачів – адвокат Кудін О.М. заявив клопотання про зупинення провадження у справі до набрання чинності рішенням суду у справі № 583/4150/25, мотивуючи тим, що в провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває справа за позовом ОСОБА_3 про припинення частки ОСОБА_1 на спірну квартиру. Враховуючи, що у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про припинення частки ОСОБА_1 в спірній квартирі та сплати йому відповідної компенсації, перестануть існувати підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про вселення останнього до цього ж житла, вважає, що наявні підстави для зупинення провадження по даній справі (а.с. 134).
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 квітня 2026 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою, стягнення матеріальної компенсації за протиправне володіння та користування частиною квартири та стягнення моральної школи до набрання законної сили судовим рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі № 583/4150/25.
Суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 583/4150/25, оскільки позовні вимоги щодо стягнення матеріальної компенсації та моральної шкоди є взаємопов`язаними з первісною вимогою, а тому існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення вказаної вище справи, що перебуває в апеляційній інстанції.
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
 
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Кутовий Я.А. подав до Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 квітня 2026 року у цивільній справі № 583/132/26 про зупинення провадження у справі та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання представника відповідачів адвоката Кудіна О.М. про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі № 583/4150/25.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач  ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 квітня 2026 року про зупинення провадження у справі, вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що порушує норми матеріального та процесуального права і є такою, що підлягає скасуванню. На думку позивача, подання представником відповідачів – адвокатом Кудіним О.М. клопотання про зупинення провадження у даній справі є проявом зловживання стороною своїми процесуальними правами, оскільки єдиним наміром сторони відповідача є штучне затягування цієї справи. При цьому апелянт зазначає, що аналогічне клопотання адвоката Кудін О.М. у справі № 583/3135/25 вже розглядалося судом та було визнане необґрунтованим, таким, що спрямоване на штучне затягування цієї справи.
Позивач вказує, що матеріали справи № 583/132/26 дозволяють у повній мірі встановити та оцінити всі обставини (факти), які є предметом судового розгляду, тоді як стороною відповідачів та судом першої інстанції не зазначено, в чому саме полягає неможливість розгляду зазначеної справи, які в іншій цивільній справі № 583/4150/25 можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у даній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. На переконання позивача, спір у справі № 583/132/26 та спір у справі № 583/4150/25 мають різний предмет і правову природу, не перебувають у відносинах преюдиційності, а тому можуть і повинні розглядатися незалежно один від одного, а суд першої інстанції помилково ототожнив можливий вплив іншої справи з наявністю преюдиційності.
Крім того, апелянт зазначає, що навіть гіпотетичне задоволення позову у справі № 583/4150/25 про припинення права власності позивача на частку у спірній квартирі та примусова виплата власнику грошової компенсації за належну йому частку не мають жодного правового значення для вирішення вимог у даній справі. Вимоги про стягнення матеріальної компенсації за незаконне користування часткою у праві спільної часткової власності та відшкодування моральної шкоди ґрунтуються на факті вже вчиненого порушення права власності позивача та стосуються періоду, що передує будь-якому можливому припиненню такого права. Позивач наголошує, що порушення його прав має триваючий характер, оскільки він і надалі позбавлений можливості користування належним йому майном, а зупинення провадження у справі за таких обставин не припиняє, а фактично продовжує правопорушення, суперечить завданню цивільного судочинства щодо своєчасного та ефективного захисту порушених прав, принципу ефективності судового процесу та перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Узагальнені доводи та заперечення відзиву на апеляційну скаргу
11 червня 2026 року представник відповідача ОСОБА_3 – адвокат Кудін О.М. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачів адвокат Кудін О.М. зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною та не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та законною. Вказує, що позивач, який проживає в Київській області, має декілька квартир, земельних ділянок та високі заробітки, зловживає процесуальними правами, подавши як позов про визначення порядку користування спірною квартирою, не маючи наміру проживання в ній, так і позов про усунення перешкод, хоча жодних перешкод йому не створюється. Зазначає, що  ОСОБА_3 подано до суду позов про припинення частки  ОСОБА_1 на спірну квартиру, який не має підстав бути відхиленим судом, а тому у випадку припинення права власності на частку та сплати грошової компенсації позовна заява про усунення перешкод у користуванні даною квартирою є абсурдною і недоцільною. Крім того, представник відповідачів стверджує, що  ОСОБА_1 , продовжуючи зловживати процесуальними правами, подав апеляційну скаргу на ухвалу суду про призначення судової будівельно-оціночної експертизи та таким чином умисно затягує час розгляду справи про припинення частки, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права
 
Відповідно до частини 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги, зокрема, на ухвалу суду про зупинення провадження у справі (як у даному випадку), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Апеляційний суд враховує, що розумність строків розгляду справи судом є одним із принципів цивільного судочинства.
Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, – до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупиняючи провадження у справі, суд має обґрунтувати, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи, та чому зібрані у розглядуваній справі докази не дають можливості самостійно встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, та не зазначив, у чому полягає неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.
Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.
У постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 761/33089/20 вказано, що тлумачення пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ – пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.
У постанові Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 357/10397/19 вказано, що «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини 1 статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Отже необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 583/132/26відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України та вважає його помилковим.
Так, з матеріалів справи вбачається, що в провадженні суду перебуває інша цивільна справа за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про припинення права власності відповідача на частку квартири АДРЕСА_1 з виплатою грошової компенсації та визнанням за позивачем права власності на відповідну частку. Водночас предметом розгляду у цій справі є вимоги про усунення перешкод у користуванні зазначеною квартирою шляхом вселення позивача, стягнення компенсації за користування належною йому часткою квартири та відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України обов`язкове зупинення провадження у справі допускається лише у разі об`єктивної неможливості її розгляду до вирішення іншої справи. При цьому така неможливість має місце тоді, коли в іншій справі вирішуються питання, від яких безпосередньо залежить можливість встановлення підстав заявлених вимог чи умов розгляду справи, а суд позбавлений можливості самостійно встановити відповідні обставини.
Проте у даному випадку предмети спорів та обставини, які підлягають доказуванню у зазначених справах, не є тотожними. У справі про припинення права власності на частку квартири підлягає встановленню наявність передбачених законом підстав для припинення права власності співвласника на його частку, тоді як у цій справі суд з`ясовує обставини щодо наявності або відсутності перешкод у користуванні позивачем належною йому часткою спірного майна, а також підстав для стягнення майнової та моральної шкоди.
На час розгляду справи позивач є співвласником квартири, а тому наявність у нього права на захист шляхом пред`явлення вимог про вселення та усунення перешкод у користуванні майном не ставиться у залежність від результатів розгляду справи про припинення права власності іншого співвласника на його частку. Вирішення зазначеної справи не впливає на можливість встановлення судом обставин, які входять до предмета доказування у даному спорі, а тому не створює об`єктивної неможливості його розгляду.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність передбачених пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України підстав для зупинення провадження у справі, оскільки об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення іншої справи відсутня, а доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Висновки суду щодо судових витрат
 
Щодо заявленого позивачем клопотання про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 грн та судового збору в розмірі 665,60 грн, понесених у зв`язку з поданням апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 760/30077/19 (провадження № 14-31цс23) зазначено, що «питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується зазвичай при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при остаточному закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду».
У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що «якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи».
Оскільки за наслідками апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали про зупинення провадження у справі спір між сторонами по суті не вирішується, а справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, підстав для розподілу судових витрат на цій стадії процесу немає.
Питання розподілу судових витрат, у тому числі судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, та витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час її розгляду, підлягає вирішенню судом, який ухвалить остаточне судове рішення у справі.
На підставі викладеного та керуючись ст. 353, 367, 368, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, Сумський апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану його представником ОСОБА_2 – задовольнити.
Ухвалу суду Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 квітня 2026 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою, стягнення матеріальної компенсації за протиправне володіння та користування частиною квартири та моральної шкоди – скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -  	А.М. Худик	

Судді: В.І. Криворотенко 

О.М. Черних