Справа № 692/429/26
Провадження № 2/692/501/26
17.06.26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року    с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Левченко Л.О.
за участю секретаря Савенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Драбів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» обґрунтовує тим, що 18.07.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем у електронній формі був укладений Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 896081, відповідно до якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 5000,00грн. на умовах, строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. 
Товариство свої зобов`язання виконало у повному обсязі. Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. 
24.03.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір факторингу № ККЛУ-24032021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 896081 від 18.07.2020.
Станом на дату звернення з позовом заборгованість відповідача становить 16392,50грн., а саме:
- 5000,00грн. заборгованість за тілом кредиту;
- 11392,50грн. заборгованість за процентами.
Вказує, що відповідачу було направлену досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості.
Зазначає інформацію про попередні витрати: судовий збір 2662,40грн. та витрати на професійну правничу допомогу - 8000,00грн.
Тому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 896081 від 18.07.2020 у загальному розмірі 16392,50грн., судовий збір у сумі 2662,40грн. та 8000,00грн. витрат на правову допомогу, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача також клопотав про витребування доказів у АТ «Універсал Банк». 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 03.04.2026 відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та витребувано докази, про які клопотав позивач.
Від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, з заявами та клопотаннями відповідач не звертався, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. 
13.04.2026 від АТ «Універсал Банк» надійшла запитувана інформація.
21.04.2026 від представника позивача Усенка М.І. надійшли клопотання, у яких представник просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, згідно Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 896081 від 18.07.2020, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» (товариство) та ОСОБА_1 (клієнт), товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Сторони погодили істотні умови договору, зокрема, тип кредиту: кредит, сума кредиту: 5000,00грн. (п. 1.2), строк кредиту: 15 днів, дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів (п. 1.3). 
Тип процентної ставки: фіксована (п. 1.4), знижена процентна ставка становить 0,01% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (3,65 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного у п. 1.3 Договору, якщо в цей строк клієнт здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом 3 календарних днів, що слідують за датою повернення кредиту, що вказана в Графіку платежів (п. 1.4.1). Стандартна процентна ставка становить 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (693,50 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного у п. 1.3 Договору, якщо клієнт не виконав умов, зазначених в п. 1.4.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки. (п. 1.4.2). Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає: за зниженою ставкою: 3,65% річних (п. 1.5.1), за стандартною ставкою: 693,50% річних (п. 1.5.2). Орієнтовна загальна вартість кредиту становить: за зниженою процентною ставкою 5007,50грн. (п. 1.5.1), за стандартною процентною ставкою 6425,00грн. (п. 1.5.2). 
Згідно п. 2.1 Договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта за реквізитами № НОМЕР_1 .
Розділом 4 Договору передбачено порядок пролонгації строку кредиту. Так, клієнт у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором в повному обсязі у встановлений термін та за умови, що заборгованість за кредитом складає не менше 400,00грн. може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повергнення кредиту шляхом укладення додаткової угоди до договору (п. 4.1). Пропозиція клієнта щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом натискання кнопки «продлить/продовжити кредит» в особистому кабінеті або відповідної кнопки у платіжному терміналі та здійснення на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів (п. 4.2). Додатковий договір вважається укладеним з моменту одержання товариством грошових коштів згідно п. 4.5 Договору та підписання його клієнтом електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора (п.4.4).
Згідно п. 6.4.1 Договору клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. 
Договір містить відмітку про його підписання ОСОБА_1 електронним підписом 18.07.2020 о 13:24:33.
Додатком № 1 до вказаного договору є Графік платежів, відповідно до якого кількість платежів: один, сума кредиту: 5000,00грн., сума нарахованих процентів: 7,50грн., разом до оплати: 5007,50грн., дата повернення позики та сплати нарахованих процентів: 02.08.2020.
Згідно паспорта споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), тип кредиту: кредит, сума/ліміт кредиту: 5000,00грн., строк кредитування: 15 днів, знижена процентна ставка: 3,65% річних, стандартна процентна ставка: 693,50% річних, загальні витрати за кредитом за зниженою процентною ставкою:7,50 грн., загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою: 1425,00грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача: за зниженою процентною ставкою: 5007,50грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача: за стандартною процентною ставкою: 6425,00грн., кількість платежів: один. Паспорт містить відмітку про його підписання ОСОБА_1 електронним підписом 18.07.2020 о 13:23:39.
Згідно додаткового Договору № (не вказано) від 04.08.2020 Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 896081 від 18.07.2020 у зв`язку з неможливістю в повному обсязі та у встановлений строк виконати клієнтом зобов`язання за договором, клієнт ініціював продовження строку користування кредитом. Сторони погодили наступні умови користування кредитом: строк користування кредитом продовжується на строк, що дорівнює строку встановленому у п. 1.3 Договору, дата повернення кредиту та сплати процентів: 20.08.2020 (п. 3.1). Процентна ставка протягом строку встановленого п. 3.1 Договору: 1,90% в день (п. 3.2), орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення додаткового договору: 693,50% річних (па. 3.3), орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення додаткового договору: 6425,00грн. (п. 3.4) 
Згідно паспорту споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 04.08.2023, він містить відомості про умови кредитування щодо кредиту у сумі 5000,00грн. з строком кредитування, де знижена та стандартна процентні ставки вказані у розмірі 693,50% річних, загальні витрати за кредитом за зниженою та стандартною процентною ставкою: 1425,00грн., орієнтовна загальна вартість кредиту: 6425,00грн. 
Згідно довідки про ідентифікацію (без зазначення дати та номера), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з яким укладено договір № 896081 від 18.07.2020, ідентифікований ТОВ «Лінеура Україна». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора: В106, відправленого позичальнику 18.07.2021 на номер телефону НОМЕР_3 .
Згідно повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-1901 від 19.01.2026, адресованого ТОВ «Лінеура Україна», товариство повідомляє про успішну операцію з перерахування коштів на платіжну картку клієнта 18.07.2020 на суму 5000,00грн. з призначенням платежу: зарахування 5000 грн. на картку НОМЕР_4 .
Згідно повідомлення ТОВ «Лінеура Україна», без зазначення номера та дати, товариство пропонує ОСОБА_1 сплатити заборгованість по кредиту за договором № 896081 від 18.07.2020, яка станом на 18.12.2020 складає: тіло кредиту: 5000,00грн., проценти за користування кредитом: 11392,50грн. Вказано, що у разі сплати до 21.12.2020 суми 5000,00грн. сума у розмірі 11392,50 грн. буде списана, а кредит погашено.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за Договором № 896081 від 18.07.2020 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 23.03.2021 позичальник ОСОБА_1 , тіло кредиту: 5000,00грн. У період з 18.07.2020 по 01.08.2020 щоденно нараховувались відсотки за користування у розмірі 0,5 грн. 04.08.2020 відсотки не нараховувались. З 05.08.2020 по 18.11.2020 щоденно нараховувались відсотки у розмірі 95 грн. 04.08.2025 сплачено відсотків: 7,5 грн. Станом на дату завершення розрахунку тіло кредиту: 5000,00грн., нараховано відсотків: 11400,00грн., сплачено відсотків: 7,5грн.. До сплати тіло кредиту: 5000,00грн., відсотки: 11392,5грн., загальна сума 16392,50грн.
Відповідно до договору факторингу № ККЛУ-24032021 від 24.03.2021, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (фактор), фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.
Відповідно до копії акту приймання-передачі реєстру боржників від 24.03.2021 до договору факторингу № ККЛУ- ККЛУ-24032021 від 24.03.2021, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників від 24.03.2021. Кількість боржників: 4768. Загальна сума заборгованості: 30911113,12 грн.
Згідно копії платіжної інструкції № 27397 від 24.03.2021 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» переказав на рахунок ТОВ «Лінеура Україна» кошти у сумі 580830,09грн. як плату за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № ККЛУ-24032021 від 24.03.2021. Без ПДВ.
Згідно копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу № ККЛУ-24032021 від 24.03.2021, за № 1584 вказано ПІБ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , номер кредитного договору: 896081 від 18.07.2020, дата закінчення договору: 20.08.2020, сума виданого кредиту: 5000грн., залишок по тілу кредиту: 5000,00 грн., залишок по відсотках 2842,50грн., залишок по прострочених відсотках: 855,00грн., загальна сума заборгованості: 16392,50грн.
Відповідно до копії Досудової вимоги «ФК «Кредит-Капітал» вих. № 20608268 від 03.02.2026, вона адресована ОСОБА_1 , стосується заборгованості за кредитним договором № 896081 від 18.07.2020, укладеного з ТОВ «Лінеура Україна», у загальному розмірі 16392,50грн. та містить повідомлення про відступлення прав вимоги від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» з зазначенням рахунку для погашення кредитної заборгованості.
Згідно повідомлення АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-133070 від 08.04.2026, транзакція здійснена 18.07.2020 в сумі 5000,00грн на банківську картку НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була успішною та зарахована на відповідний рахунок власника банківської картки НОМЕР_5 .
Статтею204 ЦК України визначено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Вказаним Кредитним договором позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
ОСОБА_1 усунувся від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками. 
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.
Тому суд погоджується з вимогою про стягнення заборгованості за сумою кредиту у розмірі 5000,00грн.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 11392,50грн. суд зазначає наступне.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
У разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк повернення неохопленої попередніми періодами заборгованості за кредитним договором вважається таким, що настав, а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).
Відповідно кредитного договору № 896081 від 18.07.2020, кредит надавався строком на 15 днів визначено умови застосування зниженої процентної ставки 0,01% в день та стандартної процентної ставки 1,90% в день. Додатковим договором від 04.08.2020 строк користування кредитом продовжено до 20.08.2020, погоджено процентну ставку у розмірі 1,90% в день та визначено орієнтовну загальну вартість кредиту станом на дату кладення додаткового договору у розмірі 6425,00грн.
Таким чином, суд враховує, що відсотки за користування кредитом нараховуються протягом строку дії кредитного договору або до моменту зміни сторонами строку повернення кредиту в повному обсязі згідно положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, на що вказала Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 та не вбачала підстав для відступу від таких висновків у своїй постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.
Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.
Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).
Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Оскільки строк дії договору, укладеного сторонами 18.07.2020 з урахуванням пролонгації визначено до 20.08.2020, після чого продовжено не було у відповідності до порядку, визначеного розділом 4 Договору, тому суд приходить до висновку про закінчення строку цього договору кредиту. В межах строку кредиту, тобто до 20.08.2020 відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти згідно Графіку платежів. Починаючи з 21.08.2020 відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її щомісячними платежами. 
На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором, на що вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.
Позивач звернувся з вимогою про стягнення процентів у розмірі 11392,50грн. Згідно розрахунку заборгованості вказані проценти було нараховано як у межах строку договору кредиту, так і за його межами. Проте, позивач не надає доказів пролонгації договору кредиту після 20.08.2020 та не заявляє вимогу стягнення процентів у відповідності до ст. 625 ЦК України. 
Таким чином припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, а вимога про нарахування процентів за понадстрокове користування позикою до задоволення не підлягає.
Враховуючи викладене суд вважає, що у цьому випадку до стягнення підлягають відсотки за користування кредитом у межах строку дії Договору про споживчий кредит № 896081 від 18.07.2020 (з урахуванням пролонгації) та наводить власний розрахунок заборгованості: тіло кредиту становить 5000,00грн., строк кредитування: з 18.07.2020 по 20.08.2020, всього 32 дні, процентна ставка: 1,90% річних у відповідності до умов п. 1.4.2 Договору від 18.07.2020 та п. 3.2 Додаткового договору від 04.08.2020. Таким чином загальна сума відсотків становить 5000х32х1,90%=3040грн. З врахуванням сплачених відповідачем коштів у розмірі 7,5 грн. загальну сума заборгованості за відсотками становить 3032,50грн. 
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково на суму 8032,50грн., що включає заборгованості за сумою кредиту у розмірі 5000,00грн. та заборгованість за відсотками відсотки у межах строку кредитного договору у розмірі 3032,50грн.
Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. 
Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволено частково то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір пропорціно задоволеним вимогам у розмірі 1304,60грн.
Стороною позивача заявлено до відшкодування 8000,00грн. витрат на професійну правову допомогу. 
Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. 
На підтвердження понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу надано копію договору № 0107 про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро «Апологет», предметом якого є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.
Згідно положень п. 2.3 даного договору вартість наданих послуг правничої допомоги за одну послугу складає 8000,00грн. без ПДВ.
Додатком до даного договору є Акт № 1073 наданих послуг від 13.02.2026 де розмір послуги з правничої допомоги щодо боржника ОСОБА_1 за договором № 896081визначено у розмірі 8000,00грн.
Згідно детального опису наданих послуг до акту № 1073 від 13.02.2026 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 визначено перелік послуг щодо боржника ОСОБА_1 за договором № 896081та витрачений АО «Апологет» на надання послуг час.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконани хробіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналізуючи надані докази на підтвердження реальності витрат на правничу допомогу суд не погоджується із зазначеним позивачем до відшкодування розміром цього виду судових витрат, що обґрунтовується таким.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У постанові від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Договором № 0107 визначено вартість наданих послуг у розмірі 8000,00грн., проте не вказано складові такої вартості та не визначено перелік і розмір послуг, пов`язаних з наданням правової допомоги. У детальному описі визначено перелік наданих послуг, зокрема, усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором, на що витрачено 30хв., ознайомлення з матеріалами кредитної справи, на що витрачено 2:00год., погодження правової позиції клієнта у справі, на що витрачено 30хв. та складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта, на що витрачено 3:30год.
Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладною, надання юридичних послуг здійснювалось кваліфікованим надавачем АО «Апологет», вказаний позов було подано шляхом його направлення через систему «Електронний суд», а розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін.
Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, вказані вище, складність та категорію справи, відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, а також положення ЄСПЛ та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 3000,00 грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 527, 530, 551, 610, 626, 628, 629, 634, 638, 1049-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 77-78, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 896081від 18.07.2020 у розмірі 8032,50грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) судові витрати в розмірі 1304,60 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) 3000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити 
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Сторони по справі: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Л.О. Левченко