ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 липня 2026 року
м. Київ
справа № 1-1/11
провадження № 51-1207 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , 
засудженого ОСОБА_6 
(у режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 
(у режимі відеоконференції)
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 25 червня 2024 року та Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2025 року стосовно нього.
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 20 квітня 2011 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, пунктами 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, пунктами 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 грудня 2011 року вказаний вище вирок залишено без зміни.
Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 25 червня 2024 року залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 20 квітня 2011 року за нововиявленими обставинами.
Черкаський апеляційний суд ухвалою від 09 червня 2025 року ухвалу місцевого суду залишив без змін. 
Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 25 червня 2024 року та Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2025 року стосовно нього, призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
На обґрунтування своїх вимог засуджений з підстав, детально викладених у касаційній скарзі, зазначає, що оскаржувані судові рішення є незаконними та постановлені з істотними порушеннями прав сторони захисту, оскільки:
- місцевий суд допустив істотне порушення процедури розгляду заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами і правил судового розгляду, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК); 
- ухвала суду апеляційної інстанції постановлена незаконним складом суду.
Так, засуджений  ОСОБА_6 , вказуючи про незаконність складу суду в суді апеляційної інстанції:
- наводить детальні доводи щодо неодноразової зміни колегії суддів у цій справі без повідомлення сторони захисту про необхідність такої зміни (чим позбавлено її можливості ознайомитися з мотивами рішення про зміну та подати заяву про відвід), без додержання процедури автоматизованого розподілу, за відсутності ухвали, повторно залучаючи суддів, які раніше були видалені, що, на його думку, ускладнює розуміння подій і обставин, призвело до плутанини і, як наслідок, залучення до участі в цій справі суддів цивільної палати; 
- стверджує, що суддя ОСОБА_8 з 21 березня по 04 квітня 2025 року перебував у відпустці, однак 02 квітня того ж року був присутнім у залі судових засідань замість судді ОСОБА_9 .
Крім того, посилаючись на те, що суддя, який був замінений у складі колегії, не має права після повернення з відпустки або після заміни повторно брати участь у розгляді цієї справи, оскільки це суперечить принципу незмінності складу суду та положенням КПК, засуджений звертає увагу на те, що суддя ОСОБА_8 , який брав участь у розгляді цієї справи та був видалений з колегії суддів у зв`язку з відпусткою, надалі знову перебував у складі колегії суддів у цій справі і постановив оскаржувану ухвалу. 
Водночас про незаконність складу суду в цій справі, на переконання засудженого ОСОБА_6 , свідчить і участь суддів цивільної палати Черкаського апеляційного суду в розгляді кримінальної справи стосовно нього без відповідного рішення зборів суддів.
Зокрема, засуджений, серед іншого, вказує, що: 
- його не повідомлено під підпис про таке рішення зборів суддів та делегування повноважень суддям цивільної палати; 
- судове засідання від 09 червня 2025 року проводилося в режимі відеоконференції, однак через погану роботу інтернет-мережі, переривання трансляції, погане зображення та звук, про факт участі суддів цивільної палати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дізнався лише після отримання ухвали, у зв`язку із чим сторона захисту була позбавлена можливості підготувати й подати клопотання про відвід цих суддів, чим порушено право на захист.
Від учасників касаційного провадження заперечень на касаційну скаргу засудженого не надходило.
Позиції інших учасників судового провадження 
У судовому засіданні:
- засуджений  ОСОБА_6 , який уточнив вимоги касаційної скарги та просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, і захисник  ОСОБА_7 підтримали касаційну скаргу та просили її задовольнити; 
- прокурор ОСОБА_5 і потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 заперечували щодо задоволення касаційної скарги засудженого.
Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позицію учасників судового провадження, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню на таких підставах.
Мотиви Суду
Щодо меж перегляду судом касаційної інстанції
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При вирішенні питання про наявність зазначених у п. 1 ч. 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися ст. 412 КПК. 
Щодо доводів касаційної скарги про допущення місцевим судом істотних порушень кримінального процесуального закону 
За правилами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
У касаційній скарзі засуджений вказує, що суд першої інстанції допустив порушення процедури розгляду заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами і правил судового розгляду, визначених КПК. 
Однак колегія суддів зауважує, що, стверджуючи про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в цій частині, засуджений не наводить обґрунтувань того, які саме порушення були допущені судом першої інстанції та яким чином зазначене перешкодило чи могло перешкодити цьому суду постановити законне й обґрунтоване судове рішення. 
Водночас колегія суддів уважає за необхідне наголосити на такому.
Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 25 червня 2024 року залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 20 квітня 2011 року за нововиявленими обставинами.
Не погоджуючись із таким рішенням місцевого суду, засуджений  ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку.
Зі змісту апеляційної скарги засудженого убачається, що засуджений, серед іншого, посилався: 
- на порушення судом першої інстанції процедури розгляду справи; 
- недослідження письмових доказів; 
- незабезпечення місцевим судом змагальності сторін.
Спростовуючи такі доводи апеляційної скарги засудженого, суд апеляційної інстанції, серед іншого, зауважив, що:
- роль суду під час перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для цієї конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення;
- суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, в тому числі шляхом переоцінки вже досліджених доказів, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують;
- відповідно до правової позиції об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанова від 04 листопада 2019 року у справі №496/4533/17, провадження № 51-9834 кмо 18), перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, у ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду під час ухвалення судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути. Предметом судового розгляду в порядку провадження за нововиявленими обставинами виступає не обвинувальний акт, а судове рішення, зокрема вирок суду, що набрав законної сили, яким установлено наявність чи відсутність винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину;
- процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.
З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції вказав, що зі змісту журналу судового засідання та технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в місцевому суді, убачається, що судом першої інстанції в необхідному обсязі досліджені матеріали за заявою ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, при цьому засуджений та його захисник ОСОБА_7 мали можливість висловити свої доводи за вказаною заявою.
Крім того, зауваживши, що визначена гл. 34 КПК процедура перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є відмінною від судового розгляду кримінального провадження по суті та не передбачає відповідних стадій судових дебатів і виступу засудженого з останнім словом, суд апеляційної інстанції вважав безпідставними доводи апеляційної скарги засудженого про ненадання місцевим судом можливості йому виступити в судових дебатах. 
Також суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що ч. 4 ст. 466 КПК не передбачає обов`язку суду досліджувати всі докази при перегляді вироку за нововиявленими обставинами, у зв`язку із чим не вбачав порушень приписів цієї статті. 
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що:
- ухвала місцевого суду відповідає вимогам ст. 370 КПК; 
- суд першої інстанції повно та всебічно дослідив усі обставини провадження в межах заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та в межах, визначених кримінальним процесуальним законом для такого виду проваджень, виклав переконливі мотиви ухваленого рішення, спростувавши доводи засудженого, та обґрунтував їх дослідженими матеріалами кримінальної справи.
Отже, суд апеляційної інстанції констатував відсутність порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, за наслідками розгляду заяви засудженого. 
Такі висновки суду апеляційної інстанції, на переконання колегії суддів, є належним чином обґрунтованими й мотивованими.
Ураховуючи наведені вище висновки суду апеляційної інстанції, а також те, що в касаційній скарзі засуджений не наводить обґрунтувань щодо допущених, на його думку, порушень КПК місцевим судом, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про недотримання судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило чи могло перешкодити йому постановити законне й обґрунтоване судове рішення, а тому касаційна скарга засудженого в цій частині задоволенню не підлягає.
Щодо доводів касаційної скарги про зміну колегії суддів без додержання процедури автоматизованого розподілу
У касаційній скарзі засуджений наводить детальні доводи щодо неодноразової зміни колегії суддів у цій справі без повідомлення сторони захисту про необхідність такої зміни (чим, на його думку, позбавлено її можливості ознайомитися з мотивами рішення про зміну та подати заяву про відвід), без додержання процедури автоматизованого розподілу і за відсутності ухвали. 
Перевіривши доводи касаційної скарги в цій частині, колегія суддів уважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою та/або її окремою підсистемою (модулем) під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження на кожного суддю, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремої підсистеми (модуля), крім випадків, установлених законом.
Частиною 9 ст. 35 КПК передбачено, що склад суду у кримінальному провадженні є незмінним, крім випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом. 
Після зміни складу суду розгляд кримінального провадження починається спочатку, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 10 цієї статті). 
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КПК судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених ч. 2 цієї статті та ст. 320 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 344 КПК після виконання зазначених у статтях 342 та 343 цього Кодексу дій головуючий, зокрема, оголошує склад суду, роз`яснює учасникам судового провадження право відводу і з`ясовує, чи заявляють вони кому-небудь відвід.
Як убачається з матеріалів провадження, до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга засудженого  ОСОБА_6 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 25 червня 2024 року.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 19 серпня 2024 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) ОСОБА_15 , судді ОСОБА_9 , ОСОБА_16 . 
Відповідно до розпорядження керівника апарату Черкаського апеляційного суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 08 жовтня 2024 року № 658 призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 1-1/11 обґрунтовано службовим листом судді-доповідача ОСОБА_15 про необхідність проведення заміни у складі колегії у зв`язку з перебуванням суддів - членів колегії ОСОБА_9 та ОСОБА_16 у відпустці з метою недопущення порушення процесуальних строків розгляду апеляційної скарги. 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 09 жовтня 2024 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) ОСОБА_15 , судді ОСОБА_17 , ОСОБА_8 . 
Як убачається зі змісту звукозаписів судових засідань від 09 жовтня, 18 грудня 2024 року, 17 лютого 2025 року, суд апеляційної інстанції, оголосивши склад суду, роз`яснивши учасникам судового провадження право відводу, з`ясувавши позицію засудженого ОСОБА_6 , який вказав про відсутність відводів складу суду, а також його позицію щодо можливості розгляду за відсутності захисника ОСОБА_7 , порадившись на місці, ухвалив відкласти судовий розгляд. 
Відповідно до розпорядження керівника апарату Черкаського апеляційного суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 01 квітня 2025 року № 264 призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 1-1/11 обґрунтовано службовою запискою судді-доповідача ОСОБА_15 про необхідність проведення заміни у складі колегії у зв`язку з перебуванням судді - члена колегії ОСОБА_8 у відпустці з метою недопущення порушення процесуальних строків розгляду апеляційної скарги. 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 01 квітня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) ОСОБА_15 , судді ОСОБА_17 , ОСОБА_9 .
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року задоволено заявлений ОСОБА_6 відвід суддям ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 .
Мотивуючи своє рішення, суд апеляційної інстанції зазначив, що 20 лютого 2025 року колегією суддів Черкаського апеляційного суду у складі головуючого судді ОСОБА_17 , суддів ОСОБА_15 та ОСОБА_9 залишено без змін ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2024 року про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 20 квітня 2011 року за нововиявленими обставинами (справа № 711/4263/19, провадження № 11-кп/821/93/25). 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 07 квітня 2025 року призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 07 квітня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) ОСОБА_8 , судді ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . 
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2025 року (головуючий суддя ОСОБА_8 , судді ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ) апеляційну скаргу засудженого  ОСОБА_6 залишено без задоволення, а ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 25 червня 2024 року - без змін.
На переконання колегії суддів, ураховуючи наведене вище, визначення колегії суддів суду апеляційної інстанції здійснювалося відповідно до положень ч. 3 ст. 35 КПК, а зміна - у зв`язку з випадками, які унеможливлювали участь відповідного судді в розгляді цієї справи.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у судових засіданнях Черкаського апеляційного суду засудженому ОСОБА_6 роз`яснено право відводу складу суду, а також з`ясовано його позицію щодо цього, ОСОБА_6 вказав про відсутність відводів складу суду, у зв`язку із чим його доводи про те, що сторона захисту була позбавлена можливості ознайомитися з мотивами рішення про зміну та подати заяву про відвід, є безпідставними. 
Водночас, стверджуючи про те, що зміна колегії суддів у суді апеляційної інстанції здійснювалася без повідомлення сторони захисту про необхідність такої зміни та за відсутності ухвали, засуджений не наводить доводів, які положення кримінального процесуального закону, за таких обставин, порушено. 
З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення касаційної скарги засудженого в цій частині. 
Щодо судді ОСОБА_8 .
У касаційній скарзі засуджений посилається на те, що суддя ОСОБА_8 , який брав участь у розгляді цієї справи та був видалений із колегії суддів у зв`язку з відпусткою, надалі знову перебував у складі колегії суддів у цій справі і постановив оскаржувану ухвалу.
Засуджений вважає, що суддя, який був замінений у складі колегії, не має права після повернення з відпустки або після заміни повторно брати участь у розгляді справи, оскільки це суперечить принципу незмінності складу суду та положенням КПК.
Однак, на думку колегії суддів, доводи касаційної скарги засудженого в цій частині не свідчать про допущення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону з огляду на таке. 
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно з ч. 1 ст. 76 КПК суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Зазначена правова норма - заборона повторної участі судді у кримінальному провадженні, спрямована на те, щоб запобігти можливій необ`єктивності та упередженості судді, пов`язаним з тим, що під час своєї попередньої участі у кримінальному провадженні він прямо чи побічно висловив свою позицію щодо винуватості підозрюваного чи обвинуваченого (засудженого, виправданого) у вчиненні кримінального правопорушення.
Статтею 21 КПК визначено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Як зазначено вище, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 09 жовтня 2024 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) ОСОБА_15 , судді ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , однак суддя ОСОБА_8 був замінений у зв`язку з перебуванням у відпустці, а надалі, у зв`язку із задоволенням заявленого ОСОБА_6 відводу суддям ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 07 квітня 2025 року був визначений головуючим суддею (суддею-доповідачем).
Крім того, колегія суддів ураховує, що судові засідання від 09 жовтня, 18 грудня 2024 року, 17 лютого 2025 року в суді апеляційної інстанції (у яких брав участь суддя ОСОБА_8 ) були відкладені через неявку захисника засудженого, тобто фактично розгляд апеляційної скарги засудженого колегією суддів суду апеляційної інстанції не здійснювався.
При цьому в судовому засіданні від 09 червня 2025 року (у якому суддя ОСОБА_8 був головуючим суддею та в якому постановлено оскаржувану ухвалу) після оголошення складу суду, роз`яснення учасникам судового провадження права відводу, засуджений ОСОБА_6 вказав про відсутність відводів, зокрема судді ОСОБА_8 .
Беручи до уваги наведене, Верховний Суд уважає, що повторне визначення судді ОСОБА_8 головуючим суддею (суддею-доповідачем) у цій справі не свідчить про порушення судом апеляційної інстанції положень статей 75, 76 КПК та, як наслідок, неможливість цього судді брати участь в апеляційному розгляді кримінального провадження стосовно  ОСОБА_6 по суті. 
Водночас колегія суддів вважає нерелевантною практику суду касаційної інстанції, на яку в касаційній скарзі посилається засуджений на підтвердження своєї позиції в цій частині (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 серпня 2022 року у справі № 708/638/19, провадження № 51-5267 км 19), оскільки обставини в наведеному засудженим провадженні суттєво відрізняються від обставин у кримінальному провадженні стосовно нього.
Так, у вказаному засудженим провадженні дійсно зазначено, що будь-яка участь судді у кримінальному провадженні під час досудового розслідування виключає його участь у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім прямо передбачених законом виключень, при цьому ч. 1 ст. 76 КПК не передбачає будь-якого розширеного тлумачення. 
Водночас у згаданій постанові колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду констатувала, що суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції брала участь у розгляді цього ж провадження під час досудового розслідування, а саме у складі колегії суддів розглянула апеляційну скаргу підозрюваного та постановила ухвалу, якою скасовано ухвалу слідчого судді місцевого суду про відмову у відкритті провадження за скаргою на повідомлення про підозру.
У касаційній скарзі засуджений також стверджує, що суддя ОСОБА_8 з 21 березня по 04 квітня 2025 року перебував у відпустці, проте 02 квітня того ж року був присутнім в залі судових засідань замість судді ОСОБА_9 . 
Однак з урахуванням:
- наведених вище висновків Верховного Суду щодо відсутності в цьому провадженні порушень ч. 3 ст. 35 КПК під час заміни суддів колегії суддів Черкаського апеляційного суду; 
- змісту протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 01 квітня 2025 року, згідно з яким суддя ОСОБА_9 був визначений замість судді ОСОБА_8 , який перебував у відпустці; 
- даних технічного звукозапису судового засідання від 02 квітня 2025 року, в якому головуючий суддя помилково оголосив, що до складу суду увійшли ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , а згодом зазначив, що суддя ОСОБА_8 замінений у зв`язку з його відпусткою, натомість участь у судовому засіданні бере участь суддя ОСОБА_9 ; 
- змісту журналу судового засідання, в якому зазначено колегію суддів у складі ОСОБА_15 , судді ОСОБА_17 , ОСОБА_9 ; 
- ухвали Черкаського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року, якою задоволено заявлений ОСОБА_6 відвід складу суду, постановленої колегією суддів у складі ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , 
колегія суддів вважає доводи касаційної скарги засудженого в цій частині такими, що не знайшли свого підтвердження в ході касаційного розгляду провадження. 
При цьому Верховний Суд вважає, що долучений до касаційної скарги витяг, у якому, на думку засудженого, зазначено, що в судовому засіданні від 02 квітня 2025 року брав участь суддя ОСОБА_8 , а не ОСОБА_9 , не спростовує наведеного вище, не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження та не є офіційним джерелом інформації щодо складу суду, який брав участь в апеляційному розгляді. 
Щодо участі в розгляді кримінального провадження суддів цивільної палати
Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 18 цього Закону у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ, із чого вбачається, що запровадження спеціалізації не є обов`язковим. 
Єдиною умовою врахування спеціалізації, передбаченої КПК, є визначення головуючого у складі суду під час розгляду в апеляційному порядку кримінального провадження стосовно неповнолітньої особи.
За пунктом 1.5 розд. ІІ Засад використання автоматизованої системи документообігу Черкаського апеляційного суду (затверджених рішенням зборів суддів цього суду від 28 березня 2025 року № 3), склад суду в кримінальних провадженнях (справах), в яких неможливо сформувати склад колегії суддів із числа суддів судової палати з розгляду кримінальних справ, крім кримінальних проваджень з перегляду ухвал слідчих суддів апеляційною інстанцією, формується автоматизованою системою документообігу суду шляхом визначення судді-доповідача із числа суддів судової палати з розгляду кримінальних справ, а члени колегії визначаються із числа суддів судової палати з розгляду цивільних справ.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 07 квітня 2025 року призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 07 квітня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) ОСОБА_8 , судді ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . 
При цьому, згідно із вказаним протоколом, судді ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є суддями судової палати з розгляду цивільних справ Черкаського апеляційного суду. 
З огляду на зазначені вище положення КПК, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Засад використання автоматизованої системи документообігу Черкаського апеляційного суду колегія суддів вважає, що визначення членів колегії для розгляду апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 із числа суддів судової палати з розгляду цивільних справ Черкаського апеляційного суду не свідчить про порушення встановленого КПК порядку визначення колегії суддів. 
Водночас засуджений, посилаючись на те, що його не повідомлено під підпис про таке рішення зборів суддів та делегування повноважень суддям цивільної палати, не вказує, яку норму КПК в такому випадку порушено.
Разом з тим колегія суддів звертає увагу, що в цьому судовому засіданні головуючим суддею було оголошено склад суду, роз`яснено учасникам судового провадження право відводу та з`ясовано позицію засудженого ОСОБА_6 , який вказав про відсутність відводів складу суду, у зв`язку із чим доводи його касаційної скарги про те, що сторона захисту була позбавлена можливості підготувати й подати клопотання про відвід суддів цивільної палати, чим, на думку засудженого, порушено його право на захист, є безпідставними.
При цьому колегія суддів вважає такими, що не знайшли свого підтвердження в ході касаційного розгляду справи, доводи касаційної скарги засудженого, які стосуються неналежної якості зображення та звуку під час проведення судового засідання від 09 червня 2025 року в режимі відеоконференції. 
Не вбачається зі змісту технічного звукозапису цього судового засідання і того, що засуджений  ОСОБА_6 повідомляв колегію суддів суду апеляційної інстанції чи уповноважену особу установи відбування покарання про такі обставини. 
Не повідомляв про неналежну якість зображення чи звуку, наявність відводів складу суду, заяв чи клопотань і присутній у судовому засіданні Черкаського апеляційного суду захисник ОСОБА_7 .
За таких обставин доводи касаційної скарги засудженого в цій частині не свідчать про допущення судом апеляційної інстанції порушень вимог кримінального процесуального закону. 
Висновки Верховного Суду за результатами касаційного розгляду
Оскільки істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити судам попередніх інстанцій ухвалити законні та обґрунтовані рішення, не встановлено, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 потрібно залишити без задоволення, аухвали місцевого суду від 25 червня 2024 року та суду апеляційної інстанції від 09 червня 2025 року стосовно нього - без зміни.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 25 червня 2024 року та Черкаського апеляційного суду від 09 червня 2025 року стосовно ОСОБА_6 - без зміни. 
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3