Справа № 159/2698/26
Провадження № 2/159/2043/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
05 червня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області 
в складі головуючого судді Окостень І.В.,
з участю секретаря судового засідання Скулинець І.В.,
розглянув справу № 159/2698/26,
учасники справи:
позивач — Товариство з обмеженою відповідальністю (далі — ТОВ) «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,
відповідач — ОСОБА_1 ,
вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором,
представники учасників справи:
представник позивача — Кудіна А.В.,
в с т а н о в и в:
У травні 2026 року позивач звернувся в електронній формі до суду із указаним позовом, який обґрунтовано тим, що 17.01.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі кредитний договір № 798602014, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 7500 грн строком, відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки, відповідно до умов договору. Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 26 610,75 грн, з яких: 7 499, 50 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15 361,50 грн - заборгованість за відсотками, 3 749,75 грн - неустойка. 
Позивач набув права вимоги до відповідача в зазначеному розмірі на підставі договорів про відступлення права вимоги. 22.04.2025 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підставі договору факторингу № МВ_ТП/32 відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «Таліон Плюс». У подальшому, на підставі договору факторингу № 29/1225-01 від 29.12.2025, ТОВ «Таліон Плюс» відступило це право вимоги позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача у свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 610,75 грн та судові витрати у справі.
Ухвалою від 11.05.2026 року суд відкрив провадження у справі, вирішив проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін 02.06.2026, визначив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
В судове засідання учасники справи не з`явилися.
Представник позивача у позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечував в проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач не повідомив суд про причини не прибуття, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Він повідомлений про дату, час і місце судового засідання в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України: судова повістка направлена на адресу його зареєстрованого місця проживання, вручена члену сім`ї адресата. 
На підставі положень ст. 280 ЦПК України та з урахуванням того, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
За відсутності учасників справи фіксування судового засідання згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Повне судове рішення складено 05.06.2026.
З наявних у справі доказів встановлено, що 17.01.2025 ТОВ ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 798602014, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 7 500 грн на умовах строковості, зворотності, платності (п.2.1., п. 2.2.). Кінцева дата повернення кредиту 16.02.2030 (п. 7.3).
Згідно з п. 3.1, п.3.3 договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 877,50 грн та комісію за надання кредиту у розмірі 375 грн.
Базова процентна ставка складає 0,98% в день від суми залишку кредиту, що становить 357,70% річних (п.8.3), розмір комісії за надання першого траншу — 375 грн (п.8.5.)
За період від 17.01.2025 до 16.02.2025 включно кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 60,20% від розміру базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за кредитом може здійснюватися за дисконтною процентною ставкою 0,39% від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 142,35% річних (8.5.1.) 
Кожен окремий транш надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4441-11XX-XXXX-7057 (п. 5.1). 
Договір укладено в електронній формі, він підписаний відповідачем 17.01.2025 о 13.03 год із використанням одноразового ідентифікатора TERZ.
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі — ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Кредит — це грошові кошти, що надаються позичальнику на умовах поворотності, строковості та платності. Така послуга обов`язково надається на підставі письмового договору, що може бути укладений в електронній формі.
За правовим статусом електронний договір рівнозначний договору, укладеного в письмовій формі. Механізм його укладення, вимоги до підписання сторонами врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис».
Так, у ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного договору є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором (наприклад, шляхом введення одноразового коду, висланого на номер мобільного телефону позичальника); аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір кредиту у даній справі за формою відповідає вимогам законодавства щодо електронних договорів, підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що є аналогом власноручного підпису. При укладенні договору відповідач пройшов ідентифікацію за реєстраційним номером облікової картки платника податків, паспортними даними, верифікованим номером мобільного телефону та адресою електронної пошти.
На підтвердження надання відповідачу кредиту позивач надав платіжне доручення від 17.01.2025 та довідку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про здійснення платежу на картку № 4441-11XX-XXXX-7057 в сумі 7500 грн.
Отже, наявні у справі докази доводять факт отримання відповідачем кредиту від фінансової установи ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Позивач доводить про набуття ним права вимоги за договором кредиту.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У п.9.1.1.5 кредитного договору кредиту передбачено право кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» поступатися правом грошової вимоги за цим договором. 
З умовами договору факторингу від 22.04.2025 № МВ-ТП/32 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитним договором у цій справі (№798602014, боржник ОСОБА_1 , дата кредиту 17.01.2025, заборгованість по основному боргу 7499,50 грн, заборгованість по процентах 4777,50 грн, неустойка 3 746,75, загальна заборгованість 16 026,75 грн., сума фінансування 2 999,80 грн). 
У подальшому, на підставі договору факторингу від 29.12.2025 № 29/1225-01, ТОВ «Таліон Плюс» відступило це право вимоги позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». У реєстрі прав вимоги № 1 зазначено про набуття права вимоги за кредитним договором №798602014, боржник ОСОБА_1 , дата кредиту 17.01.2025, заборгованість по основному боргу 7499,50 грн, заборгованість по процентах 15 361,50 грн, неустойка 3 746,75, загальна заборгованість 26 610,75 грн. 
З урахуванням наведеного факт переходу до позивача права вимоги за кредитним договором є доведеним. Доказів протилежного у справі немає.
ТОВ «Таліон Плюс» після придбання права вимоги у кредитора продовжив проводити нарахування за кредитним договором. Позивач після придбання права вимоги у ТОВ «Таліон Плюс» додаткових нарахувань не проводив. 
Позивач просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати визначаються в договорі. Ці умови залежать від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій на ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів, що склалися на дату укладення договору.
У пункті 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом належать усі витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість за кредитним договором станом на 31.03.2026 становить 26 610,75 грн і складається з: тіла кредиту — 7 499,50 грн, процентів — 15 361,50 грн, неустойки — 3 746,75 грн.
Упродовж усього строку кредитування відповідач здійснив лише один платіж: 16.02.2025 на суму 1 253,00 грн. Цю суму зараховано в такому порядку: 877,50 грн — на погашення нарахованих процентів, 375,00 грн — на комісію, та 0,50 грн — на тіло кредиту.
Внесена відповідачем сума у розмірі 1 253,00 грн фактично була повністю зарахована для забезпечення першої пролонгації дисконтного періоду відповідно до умов п. 3.3 договору. Зокрема, 877,50 грн покрили проценти в повному обсязі за перші 30 днів користування коштами за дисконтною ставкою 0,39% на день. Зарахування 375,00 грн як комісії є правомірним, оскільки вона встановлена п. 8.5 кредитного договору та є складовою загальних витрат за кредитом, що відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування». 
Залишок коштів у розмірі 0,50 грн спрямовано на зменшення основного боргу.
Після цього платежу заборгованість за тілом кредиту склала 7 499,50 грн.
Отже, заборгованість за процентами за період з 17.02.2025 по 13.09.2025 (дата, після якої згідно з розрахунком припинилося нарахування процентів) становить 15 360,50 грн (розрахунок: 7 499,50 грн х 0,98% за кожен день користування х 209 днів).
Матеріали справи не містять доказів на спростування зазначеної заборгованості за тілом кредиту та процентами, тому вимога позивача про стягнення цих сум є обґрунтованою та правомірною.
Водночас вимога про стягнення 3 749,75 грн неустойки не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. 
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тобто, у період дії воєнного стану боржник звільняється від сплати неустойки (штрафу, пені), що нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, такі нарахування підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні діяв як на момент укладення кредитного договору у цій справі, діє і на час її розгляду судом. Оскільки неустойка нарахована в період дії воєнного стану і не списана кредитодавцем, вона не може бути стягнута судом.
Отже, позов підлягає частковому задоволенню. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням.
З урахуванням пропорційності задоволених вимог (85,91%), суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 287,16 грн (22 860 грн : 26 610,50 грн х 2 662,40 грн).
Керуючись статтями 12, 76 — 81, 141, 274-278 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 798602014 від 17.05.2025 в розмірі 22 860 (двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень, з яких 7 499,50 грн тіло кредиту, 15 360,50 грн заборгованість за відсотками.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 287 (дві тисячі двісті вісімдесят сім) гривень 16 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місце знаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Лісова,2,
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 
Повне судове рішення складено 05.06.2026.

Головуючий:	І. В. ОКОСТЕНЬ