Номер провадження 2/754/7835/26
Справа №754/5707/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

24 червня 2026 року м. Київ
Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 24 914,10 грн, та ухвалив таке рішення:
Стислий виклад позицій сторін
Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", як новий кредитор закредитним договором № 0617-3177 від 06.02.2021, звернувся до суду з позовом до Відповідача, ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості в розмірі 24 914,10 грн, яка складається з 9800.00 грн заборгованості за тілом кредиту, 14 600.00 грн заборгованості за сумою відсотків, 427,92 грн - інфляційні збитки, 86,18 грн - 3% річних.
Також Позивач просить покласти на Відповідача судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн.
Відповідач правом подання відзиву не скористався. 
КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Суд в ухвалі про відкриття провадження у справі вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) за наявними матеріалами справи без повідомлення сторін. Судове засідання у такому разі не проводитися. 
Суд в ухвалі про відкриття провадження у справі установив Відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву з доказами надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвала про відкриття провадження надсилалась за адресою місця проживання Відповідачки, що зареєстрована у встановленому законом порядку. 
Поштовий конверт повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстровано у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, є належним повідомленням. Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 4 частини восьмої статті 128, пункт 5 частини шостої статті 272 ЦПК України). .
Суд з метою належного інформування про розгляд справи Відповідача, яка не має електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, вжив додаткових заходів та застосував альтернативні способи комунікації. 
Зокрема, інформацію про суд, що розглядає справу, склад сторін, предмет позову, а також дату та час початку розгляду справи по суті було доведено до відома Відповідачки через Портал Дія, на мобільний номер телефону НОМЕР_1 , а також електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_1 
Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (частини перша та друга статті 279 ЦПК України). 
З огляду на те, що Відповідач не надав відзив у встановлений судом строк без поважних причин і не заявив клопотання про надання додаткового часу для подання відзиву, Суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина восьма статті 178, частина друга статті 191 ЦПК України). 
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН, ОЦІНКА СУДУ
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).
Також цей Закон встановлює, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (пункт 4 частини першої статті 1, абзац четвертий частини другої статті 8).
Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").
06.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (Первісний кредитор) та Відповідач, ОСОБА_1 , уклали договір про надання кредиту № 0617-3177 у формі електронного документа з урахуванням особливостей укладання кредитного договору в електронному вигляді, що визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Відповідачка підписала договір про надання кредиту електронним підписом з одноразовим ідентифікатором A185.
Відповідно до пунктів 2, 3.1., 3.2. Договору сума кредиту становить 10 000,00 грн, строком на 14 днів, тобто до 19.02.2021.
На виконання умов договору 06.02.2021 ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" перерахувало Відповідачу кошти на платіжну картку НОМЕР_2 в сумі 10 000,00 грн. 
Факт перерахування кредитних коштів у сумі 10 000,00 грн підтверджується випискою АТ "Ощадбанк" по картковому рахунку Відповідача, з якої вбачається, що 09.02.2021 на платіжну картку НОМЕР_2 , відкриту на ім`я Відповідача, було зараховано грошові кошти у сумі 10 000,00 грн.
Відповідачк порушив умови договору та не повернув кредитні кошти у встановлений строк. Згідно з розрахунком Первісного кредитора, Відповідач здійснював часткове погашення кредитної заборгованості, а саме: 19.02.2021 - 2 800,00 грн, які зараховані Первісним кредитором у рахунок погашення відсотків та 04.03.2021 - 2 800,00 грн, які зарахував Первісний кредитор у рахунок погашення відсотків - 2 600,00 грн та 200,00 грн у рахунок погашення тіла кредиту.
Заборгованість за тілом кредиту становить 9 800,00 грн. У цій частині позовні вимоги є обґрунтованими.
Щодо нарахування відсотків
Відповідно до пункту 4 Договору протягом строку кредиту фіксована процентна ставка складає 2% (два відсотка) від непогашеної суми кредиту за кожен день користування. проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику суми кредиту до закінчення визначеного кредитним договором строку, на який надається кредит.
Згідно з пунктом 14 Договору позичальник має право пролонгувати договір на строк, що встановлений у пункті 2 кредитного договору, на умовах, в порядку та у спосіб, що визначені правилами, але не більше 4 (чотири) пролонгацій. На строк пролонгації процентна ставка складає 2% від неповерненої суми кредиту за кожен день користування. 
Для використання права пролонгувати Договір, Позичальнику необхідно сплатити нараховані проценти за користування Кредитом. Після отримання Кредитодавцем відповідних коштів (відкладальна обставина) Договір вважається Пролонгованим без вчинення будь-яких додаткових дій з боку Сторін (пункт 7.3. Правил надання споживчих кредитів, затверджених Наказом ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" № 175-П від 03.11.2020).
Суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку заборгованості, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми заборгованості та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначення позивачем максимального розміру заборгованості та інших нарахувань (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15; постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 (пункт 33), постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 925/872/21 (пункт 76); постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц).
Суд перевірив розрахунок заборгованості та встановив, що Позивач нараховував проценти за користування кредитом поза межами узгодженого строку кредитування, а саме до 18.05.2021.
Водночас відповідно до усталеної судової практики Великої Палати Верховного Суду, зокрема у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 та від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за "користування кредитом" (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 146 постанови від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за "користування кредитом", сформульованого у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.
З урахуванням умов договору щодо пролонгації та здійснених Відповідачкем платежів, Суд дійшов висновку, що строк кредитування підлягав продовженню та мав тривати до 18.03.2021.
Тому відсотки за договором з огляду на вказані вище висновки Великої Палати Верховного Суду підлягають нарахуванню лише до 18.03.2021 включно, тобто, протягом строку кредитування. 
Вимога Позивача про стягнення решти відсотків, нарахованих поза межами строку дії договору, тобто з 19.03.2021 по 18.05.2021, є безпідставною.
Тому вимогу про стягнення відсотків за користування кредитом слід задовольнити частково, а саме у розмірі 2 744,00 грн.
Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат
Позивач просить стягнути 3% річних у розмірі 86,18 грн за період з 09.11.2021 по 23.02.2022 та інфляційні витрати у розмірі 427,92 грн за період з 11.2021 по 02.2022.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).
Відповідач не виконав зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитної заборгованості, тому Позивач набув право на стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних відповідно до статті 625 ЦК України. Перевіривши наданий розрахунок, Суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
З цих підстав, Суд, керуючись принципом змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, виснував, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Щодо наявності в Позивача, як нового кредитора, права вимоги
Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України).
Позивач набув право вимоги до Відповідача внаслідок відступлення цього права. Так ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" відступило право вимоги Позивачу (Договір факторингу № 02/10/2021 від 28.10.2021). 
Відповідач не надав Суду доказів, які б спростовували презумпцію правомірності договору факторингу. До Позивача, нового кредитора, перейшли права Первісного кредитора щодо права вимоги.
Розподіл судових витрат
Відповідно до частини першої, частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд задовольнив позовні вимоги частково на загальну суму 13 058,10 грн, тому з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1 395,43 грн (2 662,40 грн х 13 058,10 грн / 24914,10 грн).
Позивач просить стягнути 13 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються доказами, які долучені до позовної заяви: договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, прайс-лист, заявку на надання юридичної допомоги, витяг з акту № 27 на надання юридичної допомоги від 30.01.2026, відповідно до якого загальна сума витрат на правову допомогу згідно з актом становить 13 000,00 грн, з яких надання усної консультації тривалістю дві години за ціною 2000,00 грн за годину, що становить 4000,00 грн. Також до переліку включено складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, на що було витрачено три години при вартості за годину 3000,00 грн, що в сумі складає 9000,00 грн. 
Отже, розмір витрат на правничу допомогу адвоката підтверджений доказами та визначений на підставі відповідних доказів (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21.
Відповідач не заперечував проти обсягу, складових, розміру правничої допомоги. Також він не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Водночас Велика Палата Верховного Суду також виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21).
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи. Такі висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи (пункт 148 постанови від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23).
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення (пункт 145 зазначеної вище постанови).
Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (пункт 144 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23).
У цій справі Суд не вбачає відповідності (дотримання вимог співмірності) між заявленими витратами та складністю справи. Цей спір кваліфікується як малозначний, розглядався за наявними у справі матеріалами, без участі представника Позивача у судовому засіданні. Позовна заява відповідає типовій (шаблонній) формі в однотипних справах, її складання не вимагало від представника Позивача значних процесуальних зусиль чи глибокого аналізу чинного законодавства, надання усної консультації клієнту. Беручи до уваги також значення справи для сторін, де Позивачем є фінансова компанія, а Відповідач - фізична особа, суму позову, Суд виснував, що заявлені судові витрати на оплату послуг адвоката у визначеному розмірі є надмірними та такими, що можуть створити необґрунтований тягар для Відповідача.
З огляду на ці обставини, обґрунтований та розумний розмір судових витрат на оплату послуг адвоката у цій справі не повинен перевищувати, на думку Суду, 3 000,00 грн. Такий розмір є достатнім для покриття мінімальних, але об`єктивно необхідних витрат Позивача, відповідає принципам пропорційності та розумності.
Керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, Суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" заборгованість у загальному розмірі 17 453,53 грн, що складається з заборгованості за кредитним договором у розмірі 13 058,10 грн, судовий збір у розмірі 1 395,43 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Позивач (Стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ: 42640371)
Відповідачка (Боржник) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 )
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд підписує повне рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 268 ЦПК України) - 24.06.2026.

Суддя     Інна КОВАЛЕНКО