П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/2783/23	

Перша інстанція: суддя Тарасишина О.М.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г. 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 у справі № 420/2783/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства про визнання протиправною бездіяльність щодо не здійснення виплати всіх сум та зобов`язання вчинити певні дії, –

ВСТАНОВИВ:

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 07.07.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково.
Визнав протиправну бездіяльність Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства щодо не здійснення виплати всіх сум, належних при звільненні ОСОБА_1 .
Стягнув з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства на користь ОСОБА_1 22000,00 грн. середнього заробітку за час розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022 по 24.11.2022. 
В решті позовних вимог відмовив.
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 10.10.2023 рішення Одеського окружного адміністративного суду 07.07.2023 у справі № 420/2783/23 – скасував в частині суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022 по 24.11.2022.
Ухвалив в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнув з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства (місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вулю Полякова,2; код ЄДРПОУ 35220328) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022 по 24.11.2022 у сумі 65 561,02 (шістдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят одна гривня дві копійки) грн.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду 07 липня 2023 року у справі № 420/2783/23 – залишив без змін.
Стягнув з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства (місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вулю Полякова,2; код ЄДРПОУ 35220328) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.
19.03.2025 (вх. №ЕП/30425/26) позивачем до канцелярії суду подано клопотання про накладення штрафу.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 25.03.2026 у справі № 420/2783/23 заяву позивача про накладення штрафу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Херсонського обласного управління лісового ти мисливського господарства (місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вулю Полякова,2; код ЄДРПОУ 35220328) про визнання протиправною бездіяльність щодо не здійснення виплати всіх сум та зобов`язання вчинити певні дії - залишив без задоволення. 
Продовжив строк Херсонському обласному управлінню лісового ти мисливського господарства протягом 1 (одного) місяця з дати набрання чинності цією ухвалою для надання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 по справі №420/2783/23.
Постановляючи вищевказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що дії з накладення штрафу є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Окрім вищезазначеного, суд звернув увагу на те, що у зв`язку з складною ситуацією в країні, яка склалась у всіх сферах діяльності держави після вторгнення в Україну Російською Федерацією, суд з розумінням ставиться до складнощів (затримання) виплат щодо виконання рішень в частині виплати заборгованості в оборонній сфері.
При цьому, суд зазначив, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 прийняв до провадження заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі №420/2783/23.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про залишення без задоволення заяви позивачки про накладення штрафу.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі вказує, що ухвала судом першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву позивача про накладення штрафу задовольнити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію зазначає, що суд першої інстанції помилково при вирішенні цього клопотання не застосував ч. 10 ст. 382-3 КАС України, а залишення клопотання без задоволення фактично не обґрунтоване процесуальними нормами та суперечить чинним вимогам КАС України.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням судового рішення, метою якого є забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судового рішення та реальне відновлення прав особи, які ним захищені.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення (абзац другий частини першої статті 382 КАС України).
Статтею 382-2 КАС України визначено порядок розгляд звіту про виконання судового рішення.
Так, відповідно до частини першої статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Відповідно до частини другої статті 382-2 КАС України звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
Згідно зі ст. 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Так, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
При цьому зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №560/523/19, від 07.11.2019 року у справі №420/70/19, від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, невиконання судового рішення ГУ ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Разом з тим, колегією суддів встановлено, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року по справі № 420/2783/23 Херсонським ОУЛМГ на користь ОСОБА_1 , за наявних на рахунку коштів, було частково виплачено суму середнього заробітку за час затримки при звільненні за період з 15 липня 2022 року по 24 листопада 2022 року - 13 грудня 2023 року в сумі 22261,02 грн. та 23 грудня 2023 року в сумі 21500,00 грн. (Копії виписок та платіжних документів додаються). Загальна сума частково виплаченого середнього заробітку за час затримки при звільненні склала 43761,02 грн. Постанова виконана добровільно частково, через відсутність коштів на рахунку Управління. Залишок невиплаченої суми середнього заробітку за час затримки при звільненні за період з 15 липня 2022 року по 24 листопада 2022 року складає 21800,00 грн.
Також з метою своєчасного виконання в повному обсязі рішень судів відповідач неодноразово протягом 2023-2025 років звертався до Держлісагенства України щодо вирішення питання виділення коштів, зокрема, направлено 20 листів, що стосуються ОСОБА_1 , що свідчить про вчинення активних дій відповідачем задля виконання рішення суду по справі № 420/2783/23.
При цьому, колегія суддів враховує, що Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 25.03.2026 прийняв до провадження заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі №420/2783/23.
В свою чергу, Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 31.03.2026 заяву позивача №420/2783/23 за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Херсонського обласного управління лісового ти мисливського господарства (місце знаходження: (місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вулю Полякова,2; код ЄДРПОУ 35220328) про визнання протиправною бездіяльність щодо не здійснення виплати всіх сум та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнив.
Замінив боржника у виконавчих листах, виданих 01.11.2023 року Одеським окружним адміністративним судом у справі № 420/2783/23 з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства (код ЄДРПОУ 35220328, адреса: 73003, м. Херсон, вул. Полякова, буд. 2) на правонаступника Південного міжрегіонального управління лісного та мисливського господарства (код ЄДРПОУ 45101357, адреса: 54029, Миколаївська обл., м. Миколаїв, просп. Центральний, буд. 16).
За таких обставин, апеляційний суд, як і суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу на тимчасово виконуючого обов`язки начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства Мельниченко Лесю Дмитрівну штраф у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Викладені в цій постанові мотиви та аргументи дають відповідь на всі суттєві доводи апеляційної скарги. 
За наведеного, доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994. 
При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 у справі № 420/2783/23 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	Г.В. Семенюк   А.Г. Федусик