Справа № 344/5831/26
Провадження № 2/344/4450/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
заочне
18 червня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої Кіндратишин Л.Р.,
за участю секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної універсальної наукової бібліотеки ім. Івана Франка, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : державного реєстратора виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зняття арешту з нерухомого майна,
В С Т А Н О В И В:
25.03.2026 представник позивача – адвокат Розганюк Т.Є. звернулася із позовом до суду відповідача, у якому просить : зняти арешт із квартири, що по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , який накладений на підставі ухвали суду від 17.02.1997, номер запису обтяження : 62804830, дата та час державної реєстрації 08.02.2008, 14:05:44, номер запису про обтяження :62804730, дата, час державної реєстрації 08.02.2008, 14:04:02.
В обґрунтування позову, зокрема, зазначено, що позивач, дошлюбне прізвище ОСОБА_2 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 . Згідно із свідоцтвом про право власності на житло, виданого 17.07.1998 Агентством по приватизації державного житлового фонду, така квартира належить позивачці. Свідоцтво видано на підставі розпорядження МВК від 30.06.1998 р.; 234-р. Також право власності було зареєстровано в Івано-Франківському ОБТІ 17.08.1998.
15.12.2025 ОСОБА_1 звернулась до державного реєстратора виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради із заявою щодо проведення державної реєстрації права власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав. Згідно із Витягу з Державного речових прав №457026271 від 17.12.2025, державним реєстратором зареєстровано право власності на спірну квартиру на позивача. Крім цього, державним реєстратором повідомлено позивача про наявність арешту на квартиру.
Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №458514660, від 26.12.2025 на вищевказану однокімнатну квартиру накладено арешт підставі ухвали суду від 17.02.1997, номер запису обтяження : 62804830, дата та час державної реєстрації 08.02.2008, 14:05:44, номер запису про обтяження : 62804730, дата, час державної реєстрації 08.02.2008, 14:04:02, реєстратор : Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора.
У відповідь на адвокатський запит №21 від 03.03.2026 Івано-Франківським міський суд повідомив, що у провадженні суду перебувала справа №2-1482/1997 за позовом Івано-Франківської обласної наукової бібліотеки ім.І. Франка до Агентства по приватизації, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. У межах також справи судом 17.02.1997 постановлено ухвалу, якою заборонено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проводити будь-які дії по відчуженню квартири. Рішенням суду від 22.04.1997 позов задоволено, тобто визнано недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та їх дітей на квартиру по АДРЕСА_2 . Виселено ОСОБА_4 з гуртожитку обласної наукової бібліотеки АДРЕСА_3 без надання іншого житлового приміщення. 01.07.1997 касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без змін.
Після набрання рішенням суду законної сили, вжиті судом заходи забезпечення позову –залишились не скасованими. Позивачці відомо про таку справу, так як вона працювала у бібліотеці. В подальшому, в 1997 році позивач отримала від бібліотеки для проживання квартиру, яку приватизувала та проживає в ній по даний час. 
Наявність арешту, про який дізналась в грудні 2025 року, порушує права власника. Оскільки позивач не була стороною у справі, у межах якої накладено арешт, тому позбавлена можливості звернутися із заявою про скасування заходів забезпечення позову.
30.03.2026 – ухвалою суду провадження у справі відкрито, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.
29.04.2026 – від представника третьої особи надійшли письмові пояснення. У таких, зокрема зазначено, що державним реєстратором було лише перенесено відомості про арешт під час вчинення реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав. 
Представник позивача – адвокат Розганюк Т.Є. подала заяву про розгляд справи без участі. Підтримання позовних вимог, заперечення проти проведення заочного розгляду відсутні.
Представник відповідача повторно на розгляд справи не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про судові засідання. 
Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав.
За таких обставин, з урахуванням положень статей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.
Так як сторони в судове засідання, призначене на 08.06.2026 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку :
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Так, згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав №457026271, від 17.12.2025, сформованого Гарабуда –Черпак Тетяною Василівною, виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, квартира АДРЕСА_3 на праві власності 15.12.2025 зареєстрована за ОСОБА_1 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 82449811, від 17.12.2025, за свідоцтвом про право власності, серія та номер : б/н, видане 17.07.1998 Агентством по приватизації державного житлового фонду. 
Відповідно до довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 27.11.2025 №02475, право власності на таку квартиру згідно архівних даних було зареєстровано за ОСОБА_5 , переходів права власності на даний об`єкт в ОКП « Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалось.
Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після реєстрації шлюбу 12.03.2009 набула прізвище ОСОБА_6 .
Разом з тим, згідно із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 458514320, від 26.12.2025, окрім зареєстровано права власності за позивачем на вказану квартиру, наявна інформація про державну реєстрацію обтяжень, а саме 
Номер запису обтяження : 62804830, дата та час державної реєстрації : 08.02.2008, 14:05:44, державний реєстратор Гардабуда-Черпак Тетяна Василівна, Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківська область; вид обтяження : арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження : особа, майно/права якої обтяжуються : ОСОБА_4 ; відомості про реєстрацію обтяження до поновлення/перенесення : Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження : 6554331, від 08.02.2008, 14:05:44:
Номер запису обтяження : 62804730, дата та час державної реєстрації : 08.02.2008, 14:04:02, державний реєстратор Гардабуда-Черпак Тетяна Василівна, Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківська область; документи подані для державної реєстрації обтяжень : ухвала, серія та номер : б/н, виданий 17.02.1997, видавник : Народний суд; підстава внесення запису : рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер : 82449811, від 17.12.2025, 14:10:07 Гардабуда –Черпак Тетяна Василівна, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради Івано-Франківська обл.; вид обтяження : арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження : особа, майно/права якої обтяжуються : ОСОБА_4 ; відомості про реєстрацію обтяження до поновлення/перенесення : Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження : 65542941, від 08.02.2008, 14:04:02.
Так, згідно із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 458514660, від 26.12.2025 за пошуком по об`єкту, обтяження на спірну квартиру за ухвалою Народного суду були внесені реєстратором : Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора.
Так, згідно ухвали судді Івано-Франківського міського суду у справі №27482 від 17.02.1997, постановленої у межах позову обласної наукової бібліотеки до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , агентства по приватизації про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру недійсним, заборонено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проводити будь-які дії по відчуженню квартири АДРЕСА_3 . Ухвала суду набрала законної сили 28.02.1997.
У той же час, згідно із рішенням Івано-Франківського міського суду у справі №2-1482-1997р. від 22.04.1997 за позовом Івано-Франківської обласної наукової бібліотеки до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , агентства по приватизації про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , недійсним та виселення ОСОБА_4 з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення – позов задоволено. Рішення суду набрало законної сили 01.07.1997.
Ухвалою Івано-Франківського обласного суду від 01.07.1997 вказане рішення міського суду залишено без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до частини першої, абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).
Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Забезпечення позову за своєю суттю є тимчасовим обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.
Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.
Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.
Питання, пов`язані із забезпеченням позову, зміною виду чи їх скасуванням вирішуються у порядку, передбаченому ЦПК України, і не можуть бути предметом розгляду в іншому провадженні.
Водночас за приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 753/12741/17 (провадження № 61-15806св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 607/15533/17 (провадження № 61-43809св18), від 06 травня 2020 року у справі № 756/8156/18 (провадження № 61-48774св18), від 19 листопада 2020 року у справі № 759/3883/17 (провадження № 61-21905св19), від 27 січня 2021 року у справі № 757/9023/18-ц (провадження № 61-14051св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 641/1271/19-ц (провадження № 61-5579св20), від 25 травня 2023 року у справі № 334/1250/22 (провадження № 61-12728св22).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 дійшла висновку, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна.
Таким чином, письмовими доказами доведено, що позивач є власником спірної квартири з 17.07.1998, арешт на таку було накладено у межах цивільної справи, як захід забезпечення позову 17.02.1997 в інтересах Івано-Франківської обласної універсальної наукової бібліотеки ім.. І. Франка, рішення у такій набрало законної сили, спір є вирішеним, позивач ОСОБА_1 не була учасником справи, відтак позбавлена можливості звертатись із заявою про їх скасування, відтак заходи забезпечення позову фактично продовжують діяти майже 29 років.
При цьому, аналізуючи вищенаведене, зокрема те, що судом не встановлено наявності правових підстав для збереження арешту вищевказаного нерухомого майна, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту майна як заходу забезпечення позову, пасивної поведінки відповідача ( позивача у справ і№2-1482-1997р.), свідчить про наявність невиправданого втручання у право власності позивача, позовні вимоги підлягають до задоволення.
З урахування вимог ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено, судовий збір сплачений позивачем, слід стягнути з відповідача в її користь.
На підставі керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 280-285, 354-355 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Позов задоволити.
Зняти арешт із квартири, що по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , що накладений на підставі ухвали б/н від 17.02.1997, видавник : Народний суд, номер запису обтяження : 62804830, дата та час державної реєстрації 08.02.2008, 14:05:44, номер запису про обтяження :62804730, дата, час державної реєстрації 08.02.2008, 14:04:02.
Стягнути із Івано-Франківської обласної універсальної наукової бібліотеки ім. Івана Франка в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 331 ( одну тисячу триста тридцять одну ) гривню 20 копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування учасників справи:
Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_2 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 , 
Відповідач : Івано-Франківська обласна універсальна наукова бібліотека ім. Івана Франка, ЄДРПОУ : 02222035, адреса : вул. Чорновола, 22, м. Івано-Франківськ;
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : державний реєстратор виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ЄДРПОУ : 04054346, адреса : вул. Грушевського,21, м. Івано-Франківськ.
Повне рішення -18.06.2026.

Суддя Л.Р. Кіндратишин