ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/70/26 Справа № 711/8193/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Остапенко Ю. А. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А.В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 травня 2026 року м. Черкаси 

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову Придніппровського райсуду м. Черкаси від 4.11.2025 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина
України, не працює, проживає 

АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адмінвідповідальності за ст. ст. 124, 1224 та ч.  1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням ст. 36 КУпАП, на нього накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,6 грн., - 

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 1.09.2025 р. о 20:06 год. у м. Черкаси по вул. Припортова, 43/1, керував транспортним засобом Hyundai Sonata, р/номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Медогляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я, що підтверджено висновком медичного закладу № 358 від 1.09.2025 р., чим водій порушив вимоги п. 2.9. а) ПДР та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 1.09.2025 р. о 19:30 год. у м. Черкаси по вул. Припортова, 43/1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata, р/номер НОМЕР_1 , не був уважним, не контролював дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини, здійснивши наїзд на бордюрний камінь, металевий стовпчик та електроопору, чим порушив п. 12.1. та п. 2.3. б) ПДР, внаслідок ДТП автомобіль, бордюрний камінь, металевий стовпчик та електроопора отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками та вчинив адмінправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Також, 1.09.2025 р. о 19:30 год. у м. Черкаси по вул. Припортова, 43/1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata, р/номер НОМЕР_1 , не був уважним, не контролював дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини, здійснивши наїзд на бордюрний камінь, металевий стовпчик та електроопору, після чого зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10. а) ПДР та вчинив адмінправопорушення, передбачене ст. 1224 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушень.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом прийняте рішення, яке не відповідає вимогам законодавства, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування усіх обставин справи, внаслідок чого суд дійшов хибного висновку про доведеність його вини та наявності складу адмінправопорушень.
Відео руху транспортного засобу зафіксовано не працівниками поліції, невідоме походження вказаного відеоматеріалу, дата його створення та механізм отримання його працівниками поліції, матеріали справи не містять даних про джерело їх отримання та їх приєднання.
При ухваленні рішення суд прийняв до увагу відеозаписи які нібито зроблені за допомогою мобільного телефону ОСОБА_2 , але не вказано, що на запису ОСОБА_1 стоїть біля відчинених водійських дверей свого автомобіля, спілкується з іншими чоловіками, що перебувають за кадром та які з`ясовують в нього навіщо він сів за кермо, пошкодив інший автомобіль, також вказують йому припаркуватися поряд, не стояти на проїзді.
Суд вказав, що clip-4, відповідно до якого автомобіль Hyundai Sonata, р/номер НОМЕР_1 рухається від джерела зйомки, проїзджає невелику відстань, після чого його наздоганяє той, хто здійснює зйомку.
Докази вчинення ним правопорушень, передбачених ст. 124 та 1224 КУпАП відсутні, просить звернути увагу на те, що єдиним доказом вчинення ДТП є пояснення заявниці, яке відсутнє в матеріалах справи про адмінправопорушення. 
Джерело походження додатку до протоколу серії ЕПР 1 № 440761 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відео руху транспортного засобу, отримане працівниками поліції у невстановлений спосіб, правопорушення не зафіксоване бодікамерами поліцейських, отже, є неналежним доказом у справі.
Крім того, 3.11.2025 р. подано заяву про відвід судді, однак суд все одно поставився до розгляду справи упереджено, що суперечить засадам судочинства, міжнародним стандартам незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства та заява про відвід розглянута не була.
Також, звертає увагу суду на те, що суд розглянув справу без його участі, тому в даному випадку вважає що вимоги КУпАП про належність та допустимість доказів не дотримано. 
Суд не має права самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи розбіжності та неточності, які мали місце при складанні протоколу про адмінправопорушення для можливості притягнення особи до адмінвідповідальності, оскільки такі дії суду призводять до порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагальності процесу.
В разі таких дій особа позбавлена можливості захищатися від висунутого обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки, вона змушена захищатися від обвинувачення яке по суті судом підтримується, тому вважає що провадження по справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адмінправопорушення. 

Правопорушник ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином - шляхом направлення SMS-повідомлення у мобільний додаток Viber, яке він отримав на номер мобільного телефону, зазначений в апеляційній скарзі (а. пр. 107, 111). 
Захисник Прядка В.М. суду першої інстанції подав письмову заяву про припинення представництва інтересів ОСОБА_1 , причина припинення – відповідно до п. 9 договору про надання правничої (правової) допомоги № 71/25 від 10.09.2025 р., в односторонньому порядку (а. пр. 88).
Захисник Прядка В.М. суду апеляційної інстанції 30.01.2026 р. через підсистему Електронний суд подав письмову заяву про відкладення розгляду апеляційної ОСОБА_1 в зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання в зв`язку із зайнятістю захисника та неможливістю ОСОБА_1 представляти свої інтереси в суді в зв`язку з юридичною необізнаністю (а. пр. 108).
Судом апеляційної інстанції задоволено клопотання захисника та розгляд апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_1 було перенесено.
Заяв про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції від захисника Прядки В.М. та правопорушника ОСОБА_1 не надходило, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі правопорушника ОСОБА_1 та його захисника Прядки В.М. 

Вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків. 

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 
4) змінити постанову.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.
Суд першої інстанції правильно встановив, що 1.09.2025 р. о 20:06 год. у м. Черкаси по вул. Припортова, 43/1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata, р/номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я лікарем-наркологом та підтверджено висновком медичного закладу № 358 від 1.09.2025 р., яким встановлено стан алкогольного сп`яніння, чим водій порушив вимоги п. 2.9. а) ПДР, чим ОСОБА_1 вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, від керування транспортним засобом водія відсторонено.
Крім того, 1.09.2025 р. о 19:30 год., у м. Черкаси по вул. Припортова, 43/1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata, р/номер НОМЕР_1 , не був уважним, не контролював дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини, здійснивши наїзд на бордюрний камінь, металевий стовпчик та електроопору, чим порушив п. 12.1. та п. 2.3. б) ПДР, внаслідок ДТП автомобіль, бордюрний камінь, металевий стовпчик та електроопора отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками та вчинив адмінправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Також, 1.09.2025 р. о 19:30 год. у м. Черкаси по вул. Припортова, 43/1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata, р/номер НОМЕР_1 , не був уважним, не контролював дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини, здійснивши наїзд на бордюрний камінь, металевий стовпчик та електроопору, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10. а) ПДР та чим вчинив адмінправопорушення, передбачене ст. 1224 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9. а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентований ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 9.11.2015 р. (далі Інструкція). 
Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Працівник поліції, маючи обґрунтовану підозру, що водій перебуває в стані сп`яніння, має правову підставу не лише для висловлення пропозиції водієві пройти огляд на стан сп`яніння, а й для проведення огляду водія на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі.
Диспозиції ст. ст. 1224  та 124 КУпАП не встановлюють певних правил поведінки, відсилають до інших норм законодавчих актів, а в даному випадку на п. 2.10. а), 12.1, 2.3. б) ПДР, як зазначено в протоколах про адмінправопорушення.
Пункт 2.3. б) ПДР передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1. ПДР).
Як вказано у п. 2.10. а) ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів, та поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення з нагрудного відеореєстратора, діяли відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та норм КУпАП, ч. 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього закону віднесено застосування засобів відеозапису.
Судом першої і апеляційної інстанцій досліджено відеозапис з нагрудних камер поліцейських, долучений до матеріалів справи справи про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 , на якому зафіксовано, що 1.09.2025 р. працівники поліції, зі слів свідка ОСОБА_2 , встановили, що саме водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Sonata, р/номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, крім того став учасником ДТП, місце якої залишив. В ході спілкування поліцейськими у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Alcotest Drager 6820, останній погодився, результат склав 1,66 ‰, з результатом водій не погодився та його одразу ж було доставлено поліцією до медзакладу КНП «ЧОПНД», за результатами медогляду лікарем складено висновок № 358 від 1.09.2025 р. діагноз - алкогольне сп`яніння, ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом та стосовно нього складено протоколи про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 124 та 1224 КУпАП.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень підтверджена протоколом про адмінправопорушення серії ЕПР1 № 440761 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протоколом про адмінправопорушення серії ЕПР1 № 440790 за ст. 124 КУпАП, проколом про адмінправопорушення серії ЕПР1 № 440807 за ст. 1224 КУпАП, які складені відносно ОСОБА_1 та відповідають вимогам ст. 256 КУпАП; також актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат позитивний та склав 1,66 ‰, з яким водій не погодився; чеком драгера від 1.09.2025 р. щодо огляду ОСОБА_1 , тест № 1271, результат 1,66 ‰; висновком № 358 від 1.09.2025 р. КНП «ЧОПД» медогляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, діагноз - алкогольне сп`яніння; письмовим поясненням свідка ОСОБА_2 , яка повідомила працівникам поліції що 1.09.2025 р. о 19:30 год. перебувала у магазині, коли в її автомобілі спрацював датчик удару. Прибігши до автомобіля, вона побачила поруч транспортний засіб Hyundai Sonata, р/номер НОМЕР_1 , водій якого перебував у стані алкогольного сп`яніння, поводився неадекватно, висловлювався нецензурною лайкою, намагався сісти за кермо. Свідок попередила його, що викликатиме поліцію, однак він сів за кермо, від`їхав недалеко, зупинив автомобіль, вибіг з нього, почав тікати. ОСОБА_2 викликала поліцію, а небайдужі громадяни допомогли затримати водія та повернули його до автомобіля; рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 4 БУПП в Черкаській обл. ДПП капрала поліції Я. Голобородого від 2.09.2025 р. про встановлення службовим екіпажом АГАТ-151 факту вчинення ДТП, залишення водієм місця події та керування транспортним засобом Hyundai Sonata, р/номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком медзакладу № 358 від 1.09.2025 р., у зв`язку з чим стосовно водія складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 4 БУПП в Черкаській обл. ДПП рядового поліції О. Космачова від 1.09.2025, в якому зазначено, що 1.09.2025 р. о 19:30 год. під час несення служби екіпаж АГАТ-152 отримано виклик «ДТП без травмованих» за адресою: м. Черкаси, перехрестя вулиць Героїв Дніпра та Сержанта Смірнова. На місці події виявлено пошкодження бордюру, металевого стовпчика та електроопори. Зі слів заявниці, ДТП скоїв водій автомобіля Hyundai Sonata, р/номер НОМЕР_1 , який залишив місце пригоди. Згодом водія ОСОБА_1 екіпажом АГАТ-151 було виявлено за адресою м. Черкаси, вул. Припортова, 42/2 та на нього складено протоколи за ст. 1224 та 124 КУпАП; схемою місця ДТП по вул. Сержанта Смирнова, 1; відеозаписами долученими до матеріалів справи про адмінправопорушення з нагрудних камер працівників поліції № 468605, 468964, 472483, якими зафіксовано обставини приїзду поліцейських 1.09.2025 р. о 20:00 год. на місце події до магазину Велмарт, пояснення заявниці ОСОБА_2 .? яка вказала на ОСОБА_1 як на особу, яка вчинила ДТП та залишила місце події, при цьому останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. Сам ОСОБА_1 при цьому сидів поруч на лавці, на прохання поліцейського надати документи, спочатку шукає їх при собі, потім іде до машини і шукає їх там. При спілкуванні у ОСОБА_1 проявляються порушення мови, нестійка хода, при спілкуванні з поліцейськими він вживає нецензурну лексику. Свідок ОСОБА_2 , яка викликала поліцію, пояснила службовому екіпажу, що на її авто спрацював датчик удару, вона вибігла до машини, поряд з якою стояв чоловік у стані сп`яніння, як згодом з`ясувалося ОСОБА_1 , він сів до своєї машини, намагався поїхати з місця, вона йому перешкодила і зателефонувала на службу 102. На своєму автомобілі на дверях вона виявила дуже незначні пошкодження ( а. пр. 9, 22 та 33).
Поліцейські певний час намагалися з`ясувати де саме сталася ДТП, однак ОСОБА_1 на питання не відповідав, але у його автомобіля була пошкоджена передня частина, на що неодноразово звертали увагу поліцейські. Через деяких час від іншого екіпажу поліції вдалося отримати інформацію, що незадовго до цього автомобіль Hyundai Sonata, р/номер НОМЕР_1 , був зафіксований на ділянці дороги з кільцевим рухом, де він заїхав на кільце та збив стовпчик, в`їхав в електроопору та приїхав на парковку біля магазина Велмарт, де його і зустріла ОСОБА_2 . Через дощову погоду поліцейські разом з учасниками події зайшли до приміщення закладу «Шо там», біля якого перебували та в приміщенні кафе ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, під час проходження огляду останній, не зважаючи на численні роз`яснення поліцейського, постійно неправильно видихав повітря у газоаналізатор, робив часті паузи, видихав короткими інтервалами, що не давало змогу отримати результат, врешті, алкотестер показав результат 1,66 ‰, однак останній з результатом не погодився та в супроводі поліцейських поїхав на огляд до медзакладу. 
Свідок ОСОБА_2 розповіла поліцейським, що спроби ОСОБА_1 втекти з місця зняла на свій телефон, надала поліцейським ці відеозаписи. З долучених до матеріалів справи про адмінправопорушення відеозаписів clip-3, clip-4, що були зроблені за допомогою мобільного телефону ОСОБА_2 підтверджено факт керування ОСОБА_1 автомобілем Hyundai Sonata, на запису clip-3 ОСОБА_1 стоїть біля відчинених водійських дверей свого автомобіля, спілкується з іншими чоловіками, що перебувають поза кадром, які з`ясовують у нього навіщо він сів за кермо і пошкодив інший автомобіль, а також вказують йому припаркуватися поряд, а не стояти на проїзді. Після цього ОСОБА_1 сів за кермо, зачинив двері, увімкнув запалення автомобіля, на іншому записі clip-4, автомобіль Hyundai Sonata рухається від джерела зйомки, проїжджає невелику відстань, після чого його наздоганяє той, хто здійснює зйомку, звертається до водія та застерігає його нікуди не від`їжджати, вийти з машини, повідомляє про намір викликати поліцію, у відповідь водій автомобіля Hyundai Sonata нецензурно відповідає, щоб вона робила що хоче.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що зібрані у справі докази у своїй сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 порушення ПДР, які були зафіксовані в протоколах про адмінправопорушення, п. п. 12.1., 2.3. б), 2.10. а), 2.9. а) ПДР, крім того факт керування транспортним засобом та зупинка транспортного засобу зафіксовані на відеозаписі і жодними доказами не спростовані, а факт зупинки водія ОСОБА_1 свідомими громадянами, які викликали поліцію, не є порушенням, а навпаки є намаганням припинити наявне правопорушення.
На момент зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 свідомими громадянами та після прибуття на місце події працівників поліції, останніми було здійснені усі необхідні заходи для проведення встановленої Законами України процедури огляду на стан сп`яніння особи, яка керувала транспортним засобом до вчинення ним ДТП, обставин залишення ним місця події.
На переконання апеляційного суду процесуальні та інші документи у справі про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють відповідні правові відносини та які є предметом судового розгляду, а тому доводи апеляційної скарги про отримання доказів незаконним шляхом, припущеннях, порушеннях поліцейським Інструкції при складанні матеріалів є необґрунтованими.
Після перегляду відеозапису подій, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції будь-яких дій, які можуть бути кваліфіковані як протиправні або вчинені з порушенням будь- яких інструкцій. 
Матеріалами справи встановлено, що суд першої інстанції надавав ОСОБА_1 та його захиснику Прядці В.М. можливість взяти участь у розгляді справи, вони завчасно були повідомлені про дату, час і місце судових засідань (а. пр. 39, 48, 50, 55, 57, 60, 62). Судом першої інстанції було задоволено клопотання захисника про допит свідка та відкладено розгляд справи (а. пр. 51), також задоволено клопотання захисника та відкладено розгляд справи в зв`язку з перебуванням захисника у відрядженні ( а. пр. 66), задоволено клопотання ОСОБА_1 та відкладено розгляд справи (а. пр. 71), крім того судом було розглянуто заяву про відвід судді (а. пр. 79), відмовлено в її задоволенні за безпідставністю, ще раз відкладено розгляд справи ( а. пр. 85).
Захисник ОСОБА_3 суду першої інстанції 3.11.2025 р. напередодні судового засідання, яке відбулося 4.11.2025 р., подав письмову заяву про припинення представництва інтересів ОСОБА_1 , причина припинення – відповідно до п. 9 договору про надання правничої (правової) допомоги № 71/25 від 10.09.2025 р., в односторонньому порядку з 3.11.2025 р., а ОСОБА_1 подав повторну заяву про відвід судді, тому апеляційний суд вважає, що і захисник Прядка В.М. та сам ОСОБА_1 відмовилися від участі у судових засіданнях, оскільки до суду не з`явилися, поважних причин неявки суду не повідомляли.
Судом першої інстанції розглянута повторна заява про відвід судді та справа по суті без участі ОСОБА_1 , але з дотриманням вимог ст. 268 КУпАП, оскільки провадження справ даної категорії не належать до передбаченого ч. 2 цієї статті переліку справ, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адмінвідповідальності, є обов`язковою.
Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції ретельно перевірив обставини, які викладені в протоколах про адмінправопорушення, такі дії суду не суперечать жодним вимогам чинного законодавства, а навпаки спрямовані на виконання вимог щодо повноти судового розгляду, які покладені на суд ст. ст. 245, 252 та 280 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильним та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адмінправопорушень. 
Обов`язок дієздатного громадянина, як суб`єкта правовідносин – це юридично закріплена в нормативно-правових актах міра належної та необхідної суспільно-правової поведінки, яка полягає в необхідності здійснення дій активного або пасивного характеру. Ніякі обставини чи причини не звільняють громадянина від виконання цих обов`язків, порушення відповідних заборон має наслідком відповідну юридичну відповідальність. 
Таким чином, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушень вимог нормативно-правових актів, а навпаки вони склали відповідні процесуальні документи для притягнення винної особи до юридичної відповідальності.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. ст. 1224, 124 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення учасником дорожнього руху п. п. 12.1., 2.3. б), 2.10. а), 2.9. а) ПДР, що спричинило ДПТ, залишення місця ДТП та керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим останній порушив вимоги.
Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з порушеннями норм матеріального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.
Доводи апеляційної скарги про те, що 3.11.2025 р. ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді, яку судом не розглянуто, що суд поставився до розгляду справи упереджено, що суперечить засадам судочинства, міжнародним стандартам незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства є необґрунтованими.
8.10.2025 р. ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Остапенко Ю.А. (а. пр. 72-73), постановою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 13.10.2025 р. у задоволенні заяви Кардецького І.П. про відвід судді Остапенко Ю. А. відмовлено, оскільки відсутні підстави для відводу судді Остапенко Ю.А., що заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи, викладені в заяві про відвід, не містять доказів, які вказують на необ`єктивність чи упередженість судді та відвід заявлено без належних підстав.
Повторно, 3.11.2025 р. Кардецький І.П. подав заяву про відвід судді Остапенко Ю.А. (а. пр. 87), яка судом розглянута при розгляді справи про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_1 по суті та суд зауважив, що в даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в упередженості судді Остапенко Ю. А. та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі відносно ОСОБА_1 , в зазначеній заяві про відвід не наведено жодного доводу, чітких, конкретних проявів упередженості та небезсторонності судді під час розгляду справи, не вказано у зв`язку з якими обставинами чи подіями наявні сумніви у її необ`єктивності, жодних нових доводів, доказів, обставин та обґрунтувань повторна заява про відвід судді не містить, тому в задоволенні повторної заяви про відвід відмовлено, оскільки вона дублює попередню заяву про відвід судді Остапенко Ю.А.
Апеляційний суд вважає, що підстави для відводу судді, викладені в заяві ОСОБА_4 та зазначення в апеляційній скарзі, що повторна заява про відвід судді начебто судом не розглянута, жодним чином не впливає на законність остаточного судового рішення, яке є предметом оскарження та не є підставою для його скасування або зміни.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд не мав права самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи розбіжності та неточності, які мали місце при складанні протоколу про адмінправопорушення, що в разі таких дій особа позбавлена можливості захищатися від висунутого обвинувачення перед незалежним судом та змушена захищатися від обвинувачення, яке по суті судом підтримується, є необґрунтованими з огляду на наступне. 
Долучені до справи письмові докази зібрані, задокументовані органом Національної поліції без участі суду. Дії судді, застосована ним процедура жодним чином не вплинули та не могли вплинути на формування сукупності доказів вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушень. Розглянувши справу та прийнявши рішення на основі повного, всебічного, об`єктивного й неупередженого дослідження й аналізу матеріалів, направлених правоохоронним органом, доводів та аргументів сторони захисту, переглянувши відеозаписи, які долучені до матеріалів справи та які судом визначено належним доказом, суд діяв виключно у межах власної функції - відправлення правосуддя.
Аргументи апеляційної скарги мають ознаки надмірного формалізму, не спростовують встановлені судом першої інстанції у справі фактичні обставини, зводяться до власного тлумачення положень закону, переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки, а отже й не є підставами для скасування вірного по суті судового рішення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень доведена сукупністю доказів, вони є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження. 
ОСОБА_1 мав усвідомлювати та передбачати наслідки його дій під час керування транспортним засобом, можливість втратити право керування транспортним засобом в разі істотного порушення вимог ПДР. 
Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті нема, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.
Будь-які докази, які б могли переконати суд у відсутності події та складу адмінправопорушень, передбачених ст. 1224, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності відсутні, апелянтом суду апеляційної інстанції не надані, доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки безспірних та переконливих доказів, які б могли об`єктивно спростувати його винність у вчиненні вказаного правопорушення, суду не надано.
Апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.
При накладенні стягнення, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. ст. ст. 33- 36 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував наслідки порушення ПДР, які скоєні ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан та призначив останньому стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення із числа зазначених, тому підстав для зміни чи скасування постанови суду немає.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, як і підстав для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в даному випадку апеляційним переглядом не встановлено, тож, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Постанову Придніпровського райсуду м. Черкаси від 4.11.2025 р., якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 1224, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін, а його апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В .