КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
справа №133/1401/24
11.05.26 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі: 
головуючого судді Пєтухової Н.О.,
за участю секретаря Даневської О.С.,
заявника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Козятинська міська рада Хмільницького району Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Самгородок Хмільницького району Вінницької області. Після смерті батька залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки, які заповідані йому.
ОСОБА_2 був зареєстрованим у с. Флоріанівка, хоча фактично та по день смерті постійно проживав не за місцем своєї реєстрації, а разом із заявником, за місцем його проживання, оскільки через похилий вік потребував допомоги. А тому більше двох років заявник разом із своїм батьком проживали в с. Самгородок без реєстрації.
Вважає, що фактично прийняв спадщину так як постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Від прийняття спадщини не відмовлявся, атому змушений звертатися до суду із даною заявою.
Заявник в судовому засіданні 07.05.2026 підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити.
Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву, в якій заявлені вимоги визнає та просить справу розглянути у її відсутності.
З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2  помер батько заявника - ОСОБА_2 , який на день смерті був зареєстрований у с. Флоріанівка (а.с.6-9). 
Згідно довідки №38 від 16.05.2023 виданої Флоріанівським старостинським округом, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно був зареєстрований відповідно до запису по господарської книги №4 за 2011-2015 рр. особового № НОМЕР_1 з кодом №1 з 1972 року, дійсно рахується житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, котрий розташований в АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею - 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору; земельна ділянка - 0,2535 га для ведення селянського господарства; земельна ділянка - 3,0516 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Довідкою №518 від 12.04.2024 виданої виконавчим комітетом Самгородоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, підтверджується те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживав без реєстрації з 01.02.2019 року по день смерті у с. Самгородок. Разом з ним проживали: син - ОСОБА_1 , невістка - ОСОБА_3 .
Відповідно до довідки від 12.05.2023 виданої сімейним лікарем ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , перебував на амбулаторному обліку в Самгородоцькій АЗПСМ, та мав діагноз: ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний міокардіосклероз СНІІІ, катаракта обох очей. Потребував стороннього догляду.
08.10.2015 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, а саме, належні йому земельні ділянки та цілий житловий будинок з господарськими будівлями заповів - ОСОБА_1 .
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні 07.05.2026 повідомила, що ОСОБА_2 постійно проживав разом зі своїм сином ОСОБА_1 у селі Самгородок, після смерті дружини (матері заявника) близько трьох років. 
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні 07.05.2026 вказала, що ОСОБА_1 забрав до себе з села Флоріанівки свого батька ОСОБА_2 , який прожив біля свого сина у селі Самгородок близько 2-3 років та помер тут.
Оцінюючи подані докази в сукупності, суд виходить із того, що вони є належними та допустимими, взаємно узгодженими та такими, що в сукупності підтверджують обставину постійного спільного проживання заявника зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1,6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013).
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.
У п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.
У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.
Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст. 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.
При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 633/344/16-ц.
Враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в доданих до заяви документах, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає доведеним факт постійного проживаннязаявника разом із спадкодавцем  ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.ст.259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В :
Заяву задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на день його смерті день відкриття спадщини.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його постановлення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя         Наталя ПЄТУХОВА