Справа № 504/1301/25 
Номер провадження 2/504/1094/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2026	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
судді Литвинюк А.В.
за участю секретаря судового засідання Данько Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», від імені та в інтересах якого діє представник Ткаченко Юлія Олегівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, - 
встановив:
31.03.2025 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (надалі - ТОВ «Фінпром Маркет») Гедзь Ольга Віталіївна звернулася до Комінтернівського (наразі Доброславського) районного суду Одеської області з позовом, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ: 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, банківські реквізити: НОМЕР_2 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку - 334851) суму заборгованості за Договором позики № 75538392 в розмірі 31 128,48 грн, з яких: 9 242,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21 886,48 грн - сума заборгованості за відсотками;
Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ: 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, банківські реквізити: НОМЕР_2 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку - 334851) суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн;
Витребувати в АТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ: 14360570, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д) наступні документи/інформацію: - інформацію щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) карткового рахунку № НОМЕР_3 ; - виписку по картковому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», РНОКПП: НОМЕР_1 , за період з 17.05.2021 року по 20.05.2021 року.
В обґрунтування заявленого позову директор ТОВ «Фінпром Маркет» вказав, що 17.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») (код юридичної особи: 39861924) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) укладено Договір позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 9 242,00 грн, строк позики - 30 днів зі сплатою відсотків у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована).
Втім, як вказує позивач, відповідачка належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за відсотками не виконала ні перед первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ні перед фактором ТОВ «Фінпром Маркет», що набуло право вимоги до відповідачки на підставі договорів факторингу № 1911 від 19.11.2021 року, № 030423-ФК від 03.04.2023 року.
З огляду на що, ТОВ «Фінпром Маркет» вважає, що на його користь підлягає стягненню заборгованість ОСОБА_1 , яка становить 31 128,48 грн та складається з: - суми заборгованості за основною сумою боргу - 9 242,00 грн; - суми заборгованості за відсотками - 21 886,48 грн. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2025 року справу розподілено судді Литвинюк А. В.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.04.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 17.06.2025 року о 10:30 годині в приміщенні Комінтернівського районного суду Одеської області, розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51 (зала судових засідань № 2), витребувано від Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, код ЄДРПОУ: 14360570) інформацію щодо належності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) карткового рахунку № НОМЕР_3 , а також виписку по зазначеному картковому рахунку № НОМЕР_3 за період з 17.05.2021 року по 20.05.2021 року.
25.04.2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів» № 4273-IX. Додатком до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII встановлено заміну найменування Комінтернівського районного суду Одеської області на Доброславський районний суд Одеської області. 
26.05.2025 року на адресу суду надійшла відповідь АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-250509/37345-БТ від 09.05.2025 року на виконання ухвали від 02.04.2025 року, до якої було долучено виписку по рахунку № НОМЕР_3 за період з 17.05.2021 року до 20.05.2021 року, а також повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_5 ).
Судове засідання у справі, призначене на 17.06.2025 року о 10:30 годині в приміщенні Комінтернівського районного суду Одеської області, розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51 (зала судових засідань № 2), не відбувалось у зв`язку з неявкою сторін та було відкладено на 06.10.2025 року об 11:30 годині.
25.06.2025 року представник ОСОБА_1 , адвокат Буйместру Лілія Миколаївна, подала до суду відзив, в якому визнала обставини укладення між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 договору позики № 75538392 від 17.05.2021 року та виклала свої заперечення проти розміру відсотків у розмірі 21 886,48 грн, зазначивши, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).
Підсумовуючи, представник відповідачки вказав, що нарахування позивачем відсотків за договором позики № 75538392 від 17.05.2021 року в розмірі 21 886,48 грн є несправедливим, оскільки перевищує суму позики, розмір загальної вартості кредиту та не узгоджується з сумою відсотків 5240,21 грн, яка доведена до відома споживача та погоджена сторонами. Відтак, представник відповідачки просив суд позовну заяву задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики № 75538392 від 17.05.2021 року у розмірі 14 482,21 грн, що складає суму заборгованості за основною сумою боргу - 9 242, 00 грн, відсотків за позикою - 5240,21 грн, відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Разом з відзивом представник відповідачки 25.06.2025 року подав до суду пропозицію про укладення угоди щодо врегулювання спору про стягнення заборгованості та клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву, в якому представник відповідачки просить поновити строк для подання відзиву, у зв`язку з тим, що відповідачка перебуває за кордоном, тому змушена була звернутися за правовою допомогою до адвоката, що позбавило її можливості подати відзив у встановлений строк.
Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 06.10.2025 року частково задоволено заяву представника відповідачки про поновлення строку для подання відзиву, продовжено представнику відповідачки строк для подання відзиву до 25.06.2025 року, через надмірне навантаження слухання справи відкладено на 26.01.2026 року о 09:00 годині в приміщенні Доброславського районного суду Одеської області, розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51 (зала судових засідань № 2).
Судове засідання у справі, призначене на 26.01.2026 року о 09:00 годині в приміщенні Доброславського районного суду Одеської області, розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51 (зала судових засідань № 2), не відбувалось у зв`язку з неявкою сторін та було відкладено на 07.04.2026 року о 10:00 годині.
У судове засідання у справі, призначене на 07.04.2026 року о 10:00 годині в приміщенні Доброславського районного суду Одеської області, розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51 (зала судових засідань № 2), учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи учасники повідомлялися належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), що підтверджується матеріалами судової справи. 
Разом з тим, представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача у відзиві просив суд розглядати справу за відсутності відповідача та його представника.
Суд вважає можливим здійснити розгляд справи, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 17.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (за умовами договору - Позикодавець) та ОСОБА_1 (за умовами договору - Позичальник) було укладено Договір позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі - Договір позики № 75538392 від 17.05.2021 року), згідно умов якого Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (за умовами договору - Позика) на погоджений умовами договору строк (за умовами договору - Строк позики), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики або достроково та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.
Згідно п. 2 Договору позики № 75538392 від 17.05.2021 року, Сума Позики становить 9242,00 грн (дев`ять тисяч двісті сорок дві гривні нуль копійок), Строк Позики становить 30 днів, Процентна ставка (базова)/день становить 1,99% (фіксована), дата надання Позики - 17.05.2021 року, дата повернення Позики (останній день) - 16.06.2021 року, знижена процентна ставка/день % (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності) - 1,89%, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день, % (не застосовується в період карантину) - 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка % - 23523,24%, орієнтовна загальна вартість Позики - 14482,21 грн. 
Відповідно до п. 4 Договору позики № 75538392 від 17.05.2021 року, проценти за цим Договором нараховуються щоденно , включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики.
Положеннями п. 5 Договору позики № 75538392 від 17.05.2021 року передбачено, що Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Позичальник ознайомився з на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою «OH MY FREEDOM» (перша позика 0,01%) для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», розміщених за адресою https://mycredit.ua/ua/akcil/.
Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.
Згідно п. 12 Договору позики № 75538392 від 17.05.2021 року, цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі.
В матеріалах справи міститься копія Додатку № 1 до Договору позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року, який є таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. 
Зі змісту вказаного Додатку № 1 до Договору позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року вбачається, що чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період становить 14 482,21 грн, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту становить 9242,00 грн, відсотки за користування кредитом становлять 5240,21 грн. 
Крім того, в матеріалах справи наявна копія правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджених директором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» наказом № 14/05/2021 від 14.05.2021 року (надалі - Правила).
Згідно п.3.1.-3.3. Правил, для отримання Позики, Позичальник має бути зареєстрований в ІТС Товариства, для чого він повинен пройти процедуру реєстрації на Сайті.
Реєстрація на Сайті відбувається на Сторінці реєстрації для: проходження процедури реєстрації, Позичальник повинен заповнити всі поля форми реєстрації, керуючись, при необхідності, підказками Сайту. При реєстрації на Сайті, Позичальник повинен вказати дані своєї банківської картки, на яку він хоче отримати позику. Зазначена картка повинна пройти прив`язку до особистості Позичальника і верифікацію. При проходженні процедури верифікації картки Позичальник вводить у відповідне поле код операції, отриманий від свого банку. При проходженні процедури верифікації Заявник надає згоду на обробку своїх персональних даних та підтвердження ознайомлення з Політикою конфіденційності та умовами цих Правил.
Результатом проходження всіх етапів реєстрації є створення Особистого кабінету Позичальника.
Відповідно до п.5.1. Порядку, перед укладанням (підписанням) Договору позики, Позичальник зобов`язаний ознайомитись з цими Правилами, Паспортом позики та Офертою, що містить в тому числі проект Договору Позики, Політикою конфіденційності, іншою інформацією про Товариство та послуги, які ним надаються, в тому числі на Сайті Товариства: інформацією, передбаченою Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків Фінансових послуг», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист персональних даних».
Положеннями п.5.5.-5.11. Порядку визначено, що Договір Позики укладається Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІТС Товариства, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору позики виникають цивільні права та обов`язки.
Договір позики укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти Договір позики в електронній формі та його підписання шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір позики прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі.
Оферта формується за зазначеними Позичальником в Заявці параметрами позики з урахуванням пункту 4.4 цих Правил, із зазначенням істотних умов, реквізитами та іншою інформацією, що передбачені чинним законодавством. Крім цього, Оферта включає посилання на ці Правила та на інформацію і документи про Товариство та послуги, які ним надаються (сторінка на Сайті Товариства, на якій розміщена відповідна інформація та документи для ознайомлення), до яких Заявнику надається безперешкодний доступ, у тому числі шляхом переходу по відповідному відсиланню.
Прийняття Позичальником Оферти (Акцепт) та укладення (підписання) ним Договору позики здійснюється шляхом надсилання електронного повідомлення про Акцепт Оферти.
Електронне повідомлення містить підтвердження відповідності (достовірності) та актуальності наданих Позичальником даних та інформації, підтвердження вивчення та повне і безумовне прийняття умов Оферти, істотних умов правочину, підтвердження згоди використовувати Одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису електронного договору. Зазначена інформація надається у вигляді чек-боксу і підписується особисто Одноразовим ідентифікатором 
Підписуючи Електронне повідомлення Одноразовим ідентифікатором Позичальник засвідчує, що його Акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами Оферти. Договір позики вважається укладеним з моменту одержання Товариством Електронного повідомлення Позичальника.
Одноразовий ідентифікатор підпису Товариства формується під час проходження Заявником процедури укладення Договору позики. Сформовані таким чином підписи накладаються на Договір позики. Договір позики зберігається в електронному вигляді в Особистому кабінеті Позичальника, а також направляється Позичальнику на електронну пошту.
Згідно п. 6.1.-6.3. Порядку, за користування Позикою Позичальник сплачує Товариству Проценти у розмірах, визначених у Договорі позики. Позичальник зобов`язаний повернути отриману суму Позики та Проценти за користування нею відповідно до умов укладеного Договору позики.
Проценти за користування Позикою нараховуються на суму Позики (її залишок), виходячи зі строку фактичного користування Позикою.
Нарахування процентів за користування Позикою починається з дати зарахування коштів на платіжну картку Позичальника та нараховується за процентними ставками, зазначеними в Договорі позики, за кожен день (календарну дату) користування Позикою, включаючи день (дату) видачі Позики та включаючи день (дату) її повернення.
Відповідно до п.6.5. Правил, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування.
Положеннями п.6.9. Правил визначено, що Позичальник надає свою згоду, що у період з першого дня понадстрокового користування Позикою (її частиною) і до дати повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором позики, на суму Позики (її частину) нараховуються Проценти в розмірі, встановленому Договором позики. Сума нарахованих процентів за понадстрокове користування Позикою не може перевищувати розміру суми, визначеної Законом України «Про споживче кредитування».
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), зобов`язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їх власноручних підписів.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частина 1 ст. 638 ЦК України визначає, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, які визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За правилами ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частина 1 ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно ч. 2 ст.1054 ЦК України передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Стаття 1055 ЦК України встановлює, що кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання письмової форми тягне його нікчемність.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктами 5, 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
У ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.
За ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Абзацем 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
У Положенні про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, Фінансовий кредит), затвердженому Постановою НБУ від 03.11.2021 року № 113 передбачено, що договір, що укладається у вигляді електронного документа, підписується сторонами в порядку, визначеному законодавством України. Примірник такого договору споживача повинен містити кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу та/або кваліфіковану електронну печатку кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, накладену уповноваженим працівником кредитодавця.
Кожен примірник договору, що укладається у вигляді електронного документа, повинен містити:
1) електронні підписи сторін договору з урахуванням вимог законодавства України;
2) дату та час його укладення;
3) адресу вебсайту кредитодавця в шаблоні [URL доменне ім`я вебсайту] або назву мобільного застосунку мовою, якою такий застосунок представлений в онлайн-магазинах застосунків App Store, Google Play та інших, з використанням якого укладено договір;
4) відомості про: технологію (порядок) його укладення; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; спосіб (способи) ідентифікації та верифікації споживача з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу;
5) узгоджений сторонами спосіб надсилання (повторного надсилання) підписаного договору споживачу;
6) умови виготовлення та отримання засвідчених копій договору на папері з електронного документа.
Примірник договору, а також додатки до нього (за наявності), укладені у вигляді електронного документа, надсилаються споживачу одразу після його підписання, але до початку надання йому фінансової послуги.
Електронна версія договору повинна бути в форматі, який відображається на екранах різних технічних засобів телекомунікацій зі збереженням цілісності (зміст тексту договору не втрачено і не змінено з моменту його укладення) та читабельності.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом підтвердження удосконаленого або кваліфікованого електронного підпису чи печатки, а в разі накладання на електронний документ електронного підпису чи печатки іншого виду - із застосуванням інших засобів і методів захисту інформації з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації.
Стаття 13 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачає, що суб`єкти електронного документообігу повинні зберігати електронні документи на електронних носіях інформації у Формі, що дає змогу перевірити їх цілісність на цих носіях.
При зберіганні електронних документів обов`язкове додержання таких вимог:
1) інформація, що міститься в електронних документах, повинна бути доступною для її подальшого використання;
2) має бути забезпечена можливість відновлення електронного документа у тому форматі, в якому він був створений, відправлений або одержаний;
3) у разі наявності повинна зберігатися інформація, яка дає змогу встановити походження та призначення електронного документа, а також дату і час його відправлення чи одержання.
Також, положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». 
Так, згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Відповідно до п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Таким чином, укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.
Отже, за змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», у разі використання одноразового ідентифікатора як підпису під час укладення договору в електронній формі позивач мав довести в суді, що такий підпис належить відповідачу (був погоджено отриманий ним) до моменту підписання кредитного договору.
На підтвердження обставин укладення Договору позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 позивачем було надано копію довідки про ідентифікацію, якою між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтвердило акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор - yEuULQDXm5; час відправки ідентифікатора позичальнику - 17.05.2021 11:57:31; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор - ІНФОРМАЦІЯ_1.
Також, в матеріалах справи міститься копія платіжної інструкції 9030d975-bff1-45f9-8906-6а013ead78fe від 17.05.2021 року, зі змісту якої вбачається здійснення ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за посередництвом ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» грошового переказу у розмірі 9242,00 грн на рахунок НОМЕР_3 .
ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» довідкою за вих. № КД-000017670/ТНПП від 12.03.2025 року, копія якої міститься в матеріалах справи, підтвердило прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код за ЄДРПОУ 39861924) відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: Дата 17.05.2021 року; Номер платежу 9030d975-bff1-45f9-8906-6а013ead78fe; Сума 9242,00 грн; Отримувач Крижанівська Надія - ЕПЗ номер НОМЕР_3 .
Згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-250509/37345-БТ від 09.05.2025 року, наданої на виконання ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.04.2025 року, на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» емітовано карту № НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_5 ).
З наданої АТ КБ «Приватбанк» виписки по рахунку № НОМЕР_3 за період з 17.05.2021 року до 20.05.2021 року вбачається здійснення 17.05.2021 року зарахування переказу на картку № НОМЕР_3 у розмірі 9242,00 грн.
З огляду на наведене, суд доходить висновку щодо укладення між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 Договору позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року, а також виконання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свого зобов`язання за вказаним договором шляхом здійснення грошового переказу у розмірі 9242,00 грн на банківську карту ОСОБА_1 .
В свою чергу, вказані обставини відповідачкою ОСОБА_1 не заперечуються.
Відтак, у межах строку дії Договору позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року, а саме до 16.06.2021 року, відповідачка мала повертати позику та сплачувати відсотки за користування позикою. Доказів того, що відповідачка здійснювала платежі за вказаним договором позики матеріали справи не містять.
Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості позивач вказував, що заборгованість відповідача за Договором позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року становить 31 128,48 грн, з яких: 9 242,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21 886,48 грн - сума заборгованості за відсотками.
З наданого позивачем Розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Договором позики № 75538392 від 17.05.2021 року вбачається здійснення стягувачем щоденного нарахування відсотків з 17.05.2021 року до 25.03.2025 року, тобто з моменту укладення договору позики та до моменту звернення позивачем до суду.
З огляду на що, відповідний розрахунок заборгованості за відсотками не відповідає умовам договору, оскільки його здійснено поза межами строку дії Договору позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.
Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України, цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09.04.1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування.
Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому, держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) виклала правову позицію щодо змісту понять «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання».
Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, а згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України).
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 2 ст. 631 ЦК України), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (ч. 3 ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).
Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 23.10.2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19), від 26.05.2020 року у справі № 638/13683/15-ц (провадження N 14-680цс19), від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), тобто вказані правові висновки є сталими. 
У п. 109-114 постанови від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) Велика Палата Верховного Суду зауважує, що особи мають право вибору: використати існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на власний розсуд. Цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки.
Приписи частин другої та третьої статті 6 і статті 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства та договором, зокрема ситуації, коли сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд і коли вони не вправі цього робити.
Наведені висновки викладені в пунктах 22, 23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17.
У ч. 3 ст. 6 ЦК України зазначено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Тобто ч. 3 ст. 6 ЦК України не допускає встановлення договором умов, які не відповідають закону.
У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.
Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх.
Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
За умовами Договору позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року сторони узгодили, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає ОСОБА_1 у позику грошові кошти у розмірі 9242,00 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована).
У Додатку № 1 до Договору позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року, який є таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит сторони узгодили, що чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період становить 14 482,21 грн, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту становить 9242,00 грн, відсотки за користування кредитом становлять 5240,21 грн. 
Тобто, сторони у Договорі позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року та Додатку № 1 до нього узгодили порядок, строки повернення позики та загальну вартість позики.
Саме такий розрахунок загальної вартості позики доводився до відмова відповідачки ОСОБА_1 . 
В свою чергу, доказів того, що в подальшому після 16.06.2021 року сторонами було пролонговано Договір позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року матеріали справи не містять.
Відомостей про нарахування позивачем відсотків за порушення умов Договору позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року відповідно до статті 625 ЦК України матеріали справи також не містять. 
Отже, нарахування позивачем відсотків за Договором позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року в розмірі 21 886,48 грн, є несправедливим, оскільки перевищує суму позики, розмір загальної вартості позики та не узгоджується з сумою відсотків - 5240,21 грн, доведеною до відома відповідачки та погодженою сторонами.
Відтак, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за Договором позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року в розмірі 14 482,21 грн, яка складається з основної суми позики - 9242,00 грн та суми відсотків за позикою - 5240,21 грн.
19.11.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (за умовами договору - Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (за умовами договору - Фактор) укладено Договір факторингу № 1911 (надалі - Договір факторингу № 1911 від 19.11.2021 року), за умовами якого Фактор передає грошові кошти, шо дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Права Вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей (Додаток № 1 до цього Договору), в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами (Право Вимоги).
Згідно п.5.1., 5.2. Договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 року, Клієнт, на підставі даного Договору, з врахуванням п.5.2. цього Договору, відступає Фактору, а Фактор набуває Права Вимоги, та зобов`язується сплатити Клієнту ціну Продажу згідно розділу 6 цього Договору. З моменту відступлення Прав Вимоги, всі гарантії, надані Боржниками щодо Портфеля Заборгованості, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з Правами Вимоги Фактору переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та неоплачених Боржниками процентів та всі способи забезпечення зобов`язань, пов`язані з Портфелем Заборгованості.
Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги за Портфелем Заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (з одночасною передачею Реєстру Заборгованостей в електронному вигляді), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідні Права Вимоги. Підписані Сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора відповідних Прав Вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього Договору.
Відповідно до п.6.1-6.3. Договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 року, загальна сума Прав вимоги, що відступається за Договором становить 197 069 091,54 грн (сто дев`яносто сім мільйонів шістдесят дев`ять тисяч дев`яносто одна гривня 54 копійки).
Ціна продажу за цим договором становить 7 444 257,52 грн (сім мільйонів чотириста сорок чотири тисячі двісті п`ятдесят сім гривень 52 копійки).
Ціну продажу, що вказана в п.6.2. цього Договору Фактор сплачує на користь Клієнта в наступному в строк до 21.11.2022 року включно.
Разом з копією Договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 року суду також було надано копії, зокрема, Додатку № 4 до Договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 року та Додатку № 5 до Договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 року.
Так, зі змісту Додатку № 4 до Договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 року, який є Актом прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу № 1911 від 19.11.2021 року, вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (за умовами договору - Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (за умовами договору - Фактор) уклали даний Акт прийому-передачі Реєстру Заборгованостей про те, що на виконання п.п. 5.2. Договору факторингу № 1911, укладеного між Клієнтом та Фактором 19.11.2021 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв оригінал Реєстру Заборгованостей 19.11.2021 року, після чого від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованостей від Боржників і Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей.
Зі змісту Додатку № 5 до Договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 року, який є Актом прийому-передачі інформації згідно Реєстру Заборгованостей в електронному вигляді за Договором факторингу № 1911 від 19.11.2021 року, вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (за умовами договору - Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (за умовами договору - Фактор) уклали даний Акт прийому-передачі про те, що на виконання п. 5.2. Договору факторингу № 1911, укладеного між Клієнтом та Фактором, Клієнт передав, а Фактор прийняв інформацію, яка надана в електронному вигляді.
Згідно копії реєстру прав вимог № 3 від 19.11.2021 року, до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перейшло, зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року.
Договір факторингу № 1911 від 19.11.2021 року, Додаток № 4 до Договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 року, Додаток № 5 до Договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 року та реєстр прав вимог № 3 від 19.11.2021 року містить печатки та підписи уповноважених осіб ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами».
Крім того, позивачем було надано суду акт звіряння взаєморозрахунків за період з 19.11.2021 року до 31.12.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за Договором факторингу № 1911 від 19.11.2021 року, підписаного сторонами у сервісі Вчасно (початок), зі змісту якого вбачається здійснення ТОВ «Фінансова компанія управління активами» сплати на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» ціни продажу за Договором факторингу № 1911 від 19.11.2021 року.
Отже, до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшли усі права та обов`язки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», в тому числі і право вимоги до боржника, ОСОБА_1 за Договором позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року.
03.04.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (за умовами договору - Клієнт) та ТОВ «Фінпром Маркет» (за умовами договору - Фактор) укладено Договір факторингу № 030423-ФК (надалі - Договір факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року), за умовами якого, Фактор передає грошові кошти, шо дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Права Вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей (Додаток № 1 до цього Договору), в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами (Право Вимоги).
Згідно п.5.1., 5.2. Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року, Клієнт, на підставі даного Договору, з врахуванням п.5.2. цього Договору, відступає Фактору, а Фактор набуває Права Вимоги, та зобов`язується сплатити Клієнту ціну Продажу згідно розділу 6 цього Договору. З моменту відступлення Прав Вимоги, всі гарантії, надані Боржниками щодо Портфеля Заборгованості, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з Правами Вимоги Фактору переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та неоплачених Боржниками процентів та всі способи забезпечення зобов`язань, пов`язані з Портфелем Заборгованості.
Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги за Портфелем Заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (з одночасною передачею Реєстру Заборгованостей в електронному вигляді), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідні Права Вимоги. Підписані Сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора відповідних Прав Вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього Договору.
Відповідно до п.6.1-6.3. Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року, загальна сума Прав вимоги, що відступається за Договором становить 563 530 154,98 грн (п`ятсот шістдесят три мільйони п`ятсот тридцять тисяч сто п`ятдесят чотири гривні 98 копійок).
Ціна продажу за цим договором становить 22 573 367,99 грн (двадцять два мільйони п`ятсот сімдесят три тисячі триста шістдесят сім гривень 99 копійок).
Ціну продажу, що вказана в п.6.2. цього Договору Фактор сплачує на користь Клієнта в наступному в строк до 01.07.2023 року включно.
Разом з копією Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року суду також було надано копії, зокрема, Додатку № 1 до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року, Додатку № 4 до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року та Додатку № 5 до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року.
Так, зі змісту Додатку № 4 до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року, який є Актом прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року, вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (за умовами договору - Клієнт) та ТОВ «Фінпром Маркет» (за умовами договору - Фактор) уклали даний Акт прийому-передачі Реєстру Заборгованостей про те, що на виконання п.п. 5.2. Договору факторингу № 030423-ФК, укладеного між Клієнтом та Фактором 03.04.2023 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв оригінал Реєстру Заборгованостей 03.04.2023 року, після чого від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованостей від Боржників і Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей. 
Зі змісту Додатку № 5 до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року, який є Актом прийому-передачі інформації згідно Реєстру Заборгованостей в електронному вигляді за Договором факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року, вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (за умовами договору - Клієнт) та ТОВ «Фінпром Маркет» (за умовами договору - Фактор) уклали даний Акт прийому-передачі про те, що на виконання п. 5.2. Договору факторингу № 030423-ФК, укладеного між Клієнтом та Фактором, Клієнт передав, а Фактор прийняв інформацію, яка надана в електронному вигляді. 
Згідно копії Додатку № 1 до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року, який є Реєстром заборгованості, до ТОВ «Фінпром Маркет» від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло, зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року.
Крім того, позивачем було надано суду акт звіряння взаєморозрахунків за період з 03.04.2023 року до 01.11.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» за Договором факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року, зі змісту якого вбачається здійснення ТОВ «Фінпром Маркет» сплати на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» ціни продажу за Договором факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року.
Договір факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року, Додаток № 1 до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року, Додаток № 4 до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року, Додаток № 5 до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року та акт звіряння взаєморозрахунків за період з 03.04.2023 року до 01.11.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» за Договором факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року містить печатки та підписи уповноважених осіб ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет».
Отже, до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшли усі права та обов`язки ТОВ «Фінансова компанія управління активами», в тому числі і право вимоги до боржника, ОСОБА_1 за Договором позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року. 
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.02.2019 року у справі № 667/11010/14-ц (провадження № 61-10349св18).
На підставі наведеного, суд доходить висновку, що ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право вимоги до ОСОБА_1 на ту суму заборгованості за Договором позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року, на яку мав право первісний кредитор ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Таким чином, позовна заява ТОВ «Фінпром Маркет» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики підлягає частковому задоволенню, а заборгованість за Договором позики № 75538392 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 17.05.2021 року підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» в сумі 14 482,21 грн, яка складається з основної суми позики - 9242,00 грн та суми відсотків за позикою - 5240,21 грн.
Щодо стягнення судових витрат суд враховує наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат. 
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 268).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів ТОВ «Фінпром Маркет» у цій справі забезпечувалося адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною на підставі Договору № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року.

Також, представником позивача було надано суду копію Додатку № 1 до Договору № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року, який є актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, копію Додатку № 2 до Договору № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року, який є витягом з Акту № 10-11 приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором № 01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 579933657.1 від 20.03.2025 року про сплату наданої правничої допомоги, копію ордеру, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У позовній заяві представником ТОВ «Фінпром Маркет» заявлено вимогу щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.
Враховуючи, що позов ТОВ «Фінпром Маркет» підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 14 482,21 грн, а не у заявленому позивачем розмірі 31 128,48 грн, то у даному випадку позов задоволено на 46,52% (14 482,21 грн / 31 128,48 грн * 100).
У зв`язку з чим, заявлені вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, підлягають задоволенню частково, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 1628,20 грн (3500 грн / 100 * 46,52).
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Під час звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що відповідає визначеній ціні позову у розмірі 31 128,48 грн.
Наведене підтверджується копією платіжної інструкції № 579934421.1 від 28.03.2025 року.
У зв`язку з чим, стягнення судового збору, підлягає пропорційно задоволеній сумі 14 482,21 грн та становить: 2422,40 грн * 14 482,21 грн / 31 128,48 грн = 1126,99 грн. 
Тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1126,99 грн.
Керуючись ст. 2, 4, 11, 15, 128, 133, 137, 141, 223, 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 1, 3, 6, 11, 205, 207, 251, 252, 509, 512, 514, 516, 517, 526, 530, 625, 626, 627, 628, 631, 638, 639, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1077, 1082 Цивільного кодексу України, суд -
ухвалив:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», від імені та в інтересах якого діє представник Ткаченко Юлія Олегівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ: 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, банківські реквізити: НОМЕР_2 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку - 334851) суму заборгованості за Договором позики № 75538392 в розмірі 14 482,21 грн, з яких: 9242,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5240,21 грн - сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ: 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, банківські реквізити: НОМЕР_2 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку - 334851) суму сплаченого судового збору в розмірі 1126,99 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 1628,20 грн.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Литвинюк А. В.