Справа № 595/752/26 
Провадження № 1-кп/595/123/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2026
Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
законного представника 
малолітньої потерпілої ОСОБА_6 – ОСОБА_7 , 
представника малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026211130000070 від 23 березня 2026 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дуліби Бучацького району Тернопільської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, 
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2026 року, приблизно о 15 год. 00 хв., водій ОСОБА_4 , керував автомобілем марки «RENAULT KANGOO», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 технічно справним в частині системи рульового керування автомобіля, робочої гальмової системи, проте з невідповідністю стану коліс та шин автомобіля вимогам 31.4.5 (г) (Колеса і шини) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України), яка полягала у тому, що на одну (передню) вісь транспортного засобу встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора, що свідчить про недотримання водієм вимог п. 2.3 (а) ПДР України, згідно яких водій зобов`язаний для забезпечення безпеки дорожнього руху перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан транспортного засобу та рухався по вулиці Галицька в селі Новосілка, Бучацької ТГ, Чортківського району, в напрямку до с. Дуліби, Чортківського району Тернопільської області, з трьома пасажирами в салоні, а саме: ОСОБА_5 , дружиною ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , онукою ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , невісткою ОСОБА_4 .
Неподалік будинку № 4 Галицька в селі Новосілка, Бучацької ТГ, Чортківського району, водій ОСОБА_4 порушив вимоги пунктів 1.5., 2.3. (б) Правил дорожнього руху України, які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку, перешкоду для руху, не загрожувати життю, здоров`ю громадян, не завдавати матеріальних збитків, не був достатньо уважним, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну.
Проїжджаючи ділянку вищевказаної автодороги біля будинку № 4, по вулиці Галицька, в селі Новосілка, Бучацької ТГ, Чортківського району Тернопільської області, водій ОСОБА_4 , не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним у конкретних дорожніх умовах та дорожній обстановці перед зміною напрямку руху, а саме: виконав маневр повороту праворуч, допустивши зміну напрямку руху, відволікся під час керування автомобілем «RENAULT KANGOO», допустив виїзд керованого транспортного засобу за межі проїжджої частини дороги, де автомобіль марки «RENAULT KANGOO» зіткнувся з металевою огорожею домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_2 . У зв`язку з наведеним, водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги пунктів 10.1, 12.1 ПДР України.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «RENAULT KANGOO» ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 , онука ОСОБА_4 , отримали тілесні ушкодження, а саме:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового перелому верхнього кінця та верхньої третини діафіза (тіла) правої стегнової кістки із зміщенням кісткових уламків, «рваної» рани верхньої третини правого стегна, які за ступенем тяжкості та ознакою виникнення небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень;
- малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої великогомілкової кістки, які за ознакою тривалого понад три тижні, розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1, 12,1 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження та потерпілій ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, пояснив, що 23.03.2026 він їхав до с. Новосілка та онучка впустила грушку в автомобілі, після чого він зігнувся, щоб підняти її і потрапив в ДТП, в`їхавши в огорожу. Зазначив, що в авто була онучка, невістка та дружина. Крім того, пояснив, що відшкодував витрати, заявлені у цивільному позові.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що як сталася аварія, вона не пам`ятає, їхали в автомобілі з чоловіком, онучкою та невісткою. Просить ОСОБА_4 суворо не карати.
Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_6 – батько ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він являється сином ОСОБА_4 . Зазначив, що ОСОБА_6 внаслідок ДТП отримала тріщину в нозі. Претензій до ОСОБА_4 не має, дитина в лікарні не була. Просить призначити обвинуваченому найменш суворе покарання.
Представник малолітньої потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що будь-яких претензій до ОСОБА_4 вони не мають.
Оскільки обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав вину в скоєнні кримінального правопорушення, дав показання згідно змісту пред`явленого йому обвинувачення, погодився зі всіма доказами по справі, відмовившись від їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що в силу ст.349 КПК України слід обмежити дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої, представника малолітньої потерпілої та даними, що характеризують особу обвинуваченого, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що достовірність доказів, на яких ґрунтується обвинувачення, не викликає сумніву, а тому вина обвинуваченого, в скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, і його дії органом досудового розслідування кваліфіковано правильно за ч.2 ст.286 КК України, як порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушуодження.
Суд при вирішенні питання відповідальності обвинуваченого звертає увагу на роз`яснення, наведені у п.п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якими передбачено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного, і вирішувати питання стосовно доцільності застосування до винного додаткового покарання.
А тому, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий,здійснює матеріальну допомогу Збройним Силам України, за місцем проживання характеризується добре, думку потерпілих, які просять суворо не карати обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення. До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення правопорушення щодо малолітньої дитини, вчинення правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення правопорушення щодо подружжя. Також, суд бере до уваги те, що злочин вчинений ОСОБА_4 хоча і є тяжким, втім вчинений з необережності.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами. 
Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства.
Водночас, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 в період дії іспитового строку, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Крім того, у даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов. 
Оскільки обвинуваченим всі витрати відшкодовано добровільно, що стверджується долученими квитанціями, а тому, цивільний позов слід залишити без розгляду.
Керуючись ст.ст.349,368,370,374 КПК України, суд, 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік. 
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Цивільний позов у кримінальному провадженні залишити без розгляду.
Стягнути із ОСОБА_4 витрати за проведення:
- судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-26/4417-ІТ від 20.04.2026 у сумі 5776 (п`ять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 32 коп. в дохід держави;
- судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-26/4414-ІТ від 21.04.2026 у сумі 5776 (п`ять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 32 коп. в дохід держави
Речові докази: 
-автомобіль марки «RENAULT KANGOO», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на момент ДТП перебував у користуванні водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_1 , який поміщено на арешт майданчик ВП №2 Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, що знаходиться в м. Бучач по вул. Міцкевича, 6 Чортківського району Тернопільської області – повернути ОСОБА_4 . 
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області № 595/376/26 від 24.03.2026. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. 

Суддя 	ОСОБА_1