Справа № 758/4114/26 
Категорія 69 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Войтенко Т. В.,
за участю секретаря судового засідання - Крупина Ю. А., 
позивачки - ОСОБА_1 
представника позивача - ОСОБА_2 ,
відповідачки ОСОБА_3 ,
представника відповідача - ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 ,
 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є непрацюючим пенсіонером, яка не отримує пенсію за віком через відсутність необхідного трудового стажу, має стійкі захворювання, отримує державну
соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, яка не дозволяє їй закривати свої базові потреби, такі як їжа, одяг, медикаменти тощо. 
Зазначає, що 21 серпня 1987 року між ОСОБА_5 та 
ОСОБА_6 було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про
укладення шлюбу НОМЕР_1 (актовий запис N?4239). Від шлюбу подружжя має доньку - ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (актовий запис N?1199 від 02.10.1990 року).
16 травня 2000 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_3 (актовий запис N?208).
У позовній заяві позивачка зазначає, що має ряд захворювань. Близько 20 років вона страждає на постійний біль в поперековому відділі хребта з іррадіацією в праву ногу, перенесла операцію з приводу дискектомії L4-L5. Згідно анамнезу Позивач періодично проходить курси стаціонарного лікування. Діагноз: Хронічна правобічна радикулопатія в стадії загострення в корінцях L5-S1 на фоні дегенеративно-дистрофічних змін ПВХ, ускладнених секвестрованою грижею мхд L5-S1, спондилоартрозом зі стійким вираженим больовим та м`язово-тонічним синдромом, помірним парезом правої ступні, стато-динамічними розладами, порушенням ФТО по типу періодичного нетримання. Діагноз підтверджується Випискою з історії хвороби N?1230, виданої Клінічною лікарнею N?15 неврологічного відділення.
Позивач має порушення функції тазових органів, нетримання сечі, що підтверджується Консультаційним висновком спеціаліста від 11.08.2023 року, лікарем- урологом КНП «Консультативно-діагностичний центр» Подільського району міста Києва Бровченко Олександром Анатолійовичем. Відповідно до Довідки ЛКК N?108/3 від 19 січня 2026 року, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги N?2» Подільського району міста Києва, Позивач має порушення функції тазових органів, нетримання сечі. Позивач потребує засобів індивідуальної гігієни: памперси, пелюшки, прокладки. Також Позивач має діагноз: двобічна комбінована пласкостопість, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста КНП «Консультативно- діагностичний центр» Подільського району міста Києва.
Позивач немає доходів, окрім державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Звертаючись до суду з даним позовом, вказує, що відповідно до Довідки ГУ ПФУ у місті Києві, з 01.07.2025 до 31.01.2026 року її дохід становив 11 792 грн, 04 коп, що в середньому місячному розрізі становить 1684,58 грн., що навіть менше прожиткового мінімуму осіб, що втратили працездатність, яка в 2025 року становила 2361 грн. Ця допомога не дозволяє забезпечити належне лікування, оздоровлення, харчування, проживання.
Посилаючись на те, що позивачка потребує допомогу, а відповідачка - повнолітня дочка ОСОБА_3 (прізвище до заміжжя - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в добровільному порядку таку допомогу не надає, ухиляється від свого обов`язку піклування за хворою матір`ю, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 )
на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу)
платника аліментів щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і довічно.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 18.03.2026р. відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
14.04.2026 від відповідачки надійшов Відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачка зазначила, що у неї із матір`ю були нормальні родинні відносини до 25 грудня 2025 року - день коли сторони посварились на гранті постійного втручання позивача у моє сімейне життя. З того часу сторони не спілкуються. Відповідачка зазначає, що мати ніколи не зверталась до неї за допомогою, але відповідачка по можливості добровільно надавала матері фінансову допомогу. Зокрема за 2025 рік я
перерахувала матері на рахунок грошові кошти в сумі 32000 грн., про що
долучила копії квитанцій. 
У відзиві відповідачка також зазначила, що крім неї у позивачки ще є повнолітній син
 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який
проживає та працює у м.Києві. Втім, до сина позивачка не пред`явила вимоги. 
Відповідачка звертала увагу на те, що відомості про те, що вона заміжня, проходить службу в Департаменті стратегічних розслідувань Національної поліції України на
посаді оперуповноваженого 2-го відділу, отримує заробітну плату, має у
власності нерухоме майно та автомобіль, не повно відображають дійсні обставини справи, адже у відповідачки на утриманні перебуває троє малолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , і вона
поєднує виховання дітей, їх матеріальне забезпечення з роботою. 
Відповідачка зазначила, що її чоловік ОСОБА_13 проходить службу у Збройних Силах України. Автомобіля у власності відповідачка не має. Крім того, відповідачка піклується за своїм батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який є пенсіонером та має інвалідність ІІ групи.
Відповідачка вказує, що її мати ОСОБА_1 має у власності 34/100 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль «Хюндай
Елантра», а також депозит у банку, сума якого, зі слів позиваки, еквівалентна
10 000 - 15 000 доларів США.
Відповідачка стверджує, що позивачка забезпечується засобами індивідуальної гігієни (памперсами, пелюшками, прокладками) органом соціального захисту населення. Має субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Не перебуває у безпорадному стані, не має інвалідності, повністю себе обслуговує, веде звичайний спосіб життя, відтак, не є такою, що потребує матеріальної допомоги від дочки. 
Просила відмовити у задоволенні позову за результатом дослідження доказів про доходи позивачки та про отримання соціальних послуг від держави.
18.04.2026 від представника відповідача надійшла Відповідь на відзив. Відповідачка заперечує факт наявності депозитного рахунку та автомобіля. Також повідомляє про те, що лише у березні 2026 р. звернулася до УПФ для оформлення пенсії, втім, ще не отримує виплати. Щодо долучених квитанцій про перекази коштів від відповідачки на рахунок позивачка стверджувала, що такі кошти дочка перераховувала матері не на її утримання, а щоб мати купувала продукти онукам (дітям відповідачки), коли ті фактично проживали у позивачки, коли відповідачка вийшла на роботу. 
Також вказувала, що дочка може надавати їй матеріальну допомогу, адже отримує значну заробітну плату, її чоловік також працює. При цьому, зазначає, що дочка вмовила її подарувати їй квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Позивачці залишилось для проживання 34/100 частини комунальної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Якби дочка не вмовила позивачку подарувати їй квартиру на не обіцяла постійно матеріально допомагати матері, то позивачка б мала можливість продати свою квартиру та забезпечити себе фінансово на останні роки життя. На пенсію в розмірі 3406 грн неможливо прожити та сплачувати комунальні послуги, купувати ліки. Позивачка також спростовувала ту обставину, що відповідачка доглядає за батьком. Батько ОСОБА_5 є інвалідом 2 гр., живе самостійно, отримує військову пенсію, яка становить приблизно 25000 грн. на місяць, а тому він допомоги дочки не потребує.
Посилаючись на те, що постійно хворіє, має поважний вік та потребує фінансової допомоги, позивачка просила задовольнити позов, адже дочка не надає добровільно допомогу, що сприймається позивачкою так, що тепер позивака не допомагає відповідачці з вихованням дітей та вже подарувала свою квартиру, а тому стала непотрібною відповідачці. 
22.04.2026 від відповідачки надійшли Заперечення на відповідь на відзив. Стверджувала, що сама позивача, відповідачка та син позивачки (брат відповідачки) забезпечені житлом. Дійсно, між учасниками справи були правочини щодо нерухомості, але такі відбувалися з метою вирішення житлових питань дітей позивачки. Так, квартира у АДРЕСА_2 , в якій наразі проживає відповідачка, придбана за кошти, отримані від продажу 16 липня 2013 року за 96 000 доларів США квартири за адресою: АДРЕСА_3 . Квартира по АДРЕСА_2 була придбана 30 липня 2013 року за ініціативою позивачки на її ім`я. В цей час брат ОСОБА_9 проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , яка належала позивачу, відповідачу та ОСОБА_9 у рівних частках в порядку приватизації. В подальшому за спільною між ними трьома домовленістю було вирішено, що квартира в якій проживає брат залишиться йому, а квартира по АДРЕСА_2 залишиться відповідачу, оскільки таким чином будуть захищені їхні із братом житлові права внаслідок продажу їхньої спільної квартири. Саме тому у вересні 2023 року позивачка подарувала відповідачці (своїй дочці) квартиру по АДРЕСА_2 . В свою чергу позивачка із відповідачкою подарували свої частки у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 брату відповідача ОСОБА_9 . Сама позивачка проживає у квартирі в АДРЕСА_1 , яка належала матері позивачки.
Відповідач не заперечує той факт, що позивач до сварки, що мала місце 25 грудня 2025 року, допомагала їй із дітьми, але ця допомога була добровільна, без жодного примусу. Грошові перераховувались позивачу на її потреби, а не на утримання дітей відповідача.
Крім того, відповідачка долучила докази про те, що належний позивачці автомобіль ОСОБА_1 переоформила на третіх осіб ІНФОРМАЦІЯ_9 , вже під час розгляду даної справи.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києві від 21.05.2026 р. за клопотанням відповідача було витребувано з Управління соціальної та ветеранської політики Подільської районної у місті Києві державної адміністрації інформацію:
- чи перебуває на обліку в Управлінні соціальної та ветеранської політики Подільської районної у місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 , РНОКП - НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та з якого часу?
- чи надаються ОСОБА_1 соціальні послуги? Якщо так, то які саме та з якого часу?
- чи забезпечується за рахунок територіальної громади чи держави (місцевого чи державного бюджетів) ОСОБА_1 засобами індивідуальної гігієни: памперсами, пелюшками, прокладками тощо?
- чи отримує ОСОБА_1 субсидію на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг?
Ухвалою Подільського районного суду м. Києві від 21.05.2026 р. за клопотанням відповідача було з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» інформацію: чи має ОСОБА_1 , РНОКПІ - НОМЕР_4 , 
ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 грошовий вклад (депозит) в АБ «УКРГАЗБАНК»? Якщо так, яка дата внесення грошового вкладу (депозиту)? Яка сума грошового вкладу (депозиту)?; чи мала протягом 2022-2026 років ОСОБА_1 грошові вклади (депозити) в АБ «УКРГАЗБАНК»? Якщо так, протягом якого часу та у якій сумі?
У судовому засіданні 01.07.2026 позивачка та її представник вимоги позовної заяви підтримали, просили позов задовольнити. Позивачка пояснила, що в 2023 році подарувала квартиру дочці, хоча могла б її продати та жити за рахунок коштів від продажу квартири. А тепер вона має мізерну пенсію, якої не вистачає на лікування. Вважає, що дочка повинна утримувати хвору матір, тому просила стягнути аліменти на своє утримання.
У судовому засіданні 01.07.2026 відповідачка та її представник просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що обставини життя відповідачки змінились. На даний час відповідачка, маючи 3 малолітніх дітей, перебуває у відпустці по догляду за найменшою дитиною. Чоловік відповідачки служить в ЗСУ та є єдиним утриманцем усієї сім`ї з 5 осіб. Квартиру мати дійсно подарувала, але це був не подарунок, а виконання домовленості та дарування частки в іншій квартирі на користь брата. Фактично тепер у кожного є по об`єкту нерухомості - у позивачки бабина квартира по АДРЕСА_1 , у відповідачки - кв. АДРЕСА_5 , у брата - за адресою: АДРЕСА_4 , яка колись була приватизована і на відповідачку також. 
В свою чергу мати відповідачки має заощадження, що доводиться банківськими документами, отримує допомогу від держави та отримує пенсію. Вважає, що мати не потребує її допомоги, що виключає задоволення позову. Пояснює суду, що спір виник виключно тому, що мати вимагає 20 000 дол. за компенсацію нібито її частки у квартирі по АДРЕСА_6 . Таких коштів відповідачка не має. На ґрунті майнових претензій виник даний спір. 
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, зважаючи на таке. 

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є дочкою позивачки ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження від 02.10.1990.
Позивачка не перебуває у зареєстровано шлюбі, шлюб з ОСОБА_5 розірвано у 2000 р.
Позивачка забезпечена житлом, зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_7 , частина якої належить їй на праві власності. 
Позивачка є пенсіонером та отримує пенсію за віком у розмірі 3406,00 грн з 11 березня 2026 року, що підтверджується Довідкою ГУ ПФУ, долученою у засіданні 21.05.2026 р. 
Позивачка має ряд захворювань, що підтверджується медичними довідками. Періодично перебуває на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. В силу захворювань користується памперсами та іншими засобами гігієни.
Інвалідність позивачці ОСОБА_1 не встановлювалася. 
З наданих відповідей на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, встановлено також таке:
З 23.01.2024 ОСОБА_1 поставлено на облік в Управлінні соціальної та ветеранської політики Подільської РДА в м. Києві як отримувача соціальних послуг. За інформацією Центру, яка надана листом від 12.06.2026 №106/73-557,
 ОСОБА_1 отримує, починаючі з 23.01.2024, щоквартальні продуктові набори, пасхальні куличі, користується послугами перукаря та швачки, а також отримує, починаючи з 22.02.2024 засоби особистої гієни (у разі наявності).
За інформацією з АБ «Укргазбанк», викладеною у листі від 17.06.2026 р., у ОСОБА_1 на сьогоднішній день відсутні діючі депозитні Договори. Однак, протягом 2022-2026 років у ОСОБА_1 були розміщені грошові вклади (депозити) в Банку:
• 058/02/19/0038 від 22/02/2019 зі строком закінчення дії договору 01.03.2023 на суму 1120,00 доларів США;
• 036/02/20/0038 від 24.02.2020 зі строком закінчення дії договору 01.03.2023 на суму 105264,95 доларів США;
• 005/08/21/0038 від 05.08.2021 зі строком закінчення дії договору 21.06.2022 на суму 14251,39 доларів США.
Позивачка ОСОБА_1 мала у власності автомобіль HYUNDAI, 2011 р.в., який було подаровано іншій особі 10.04.2026 р., що підтверджується довідкою ТСЦ МВС №3243 від 17.04.2026 р. 
Позивачка ОСОБА_1 має повнолітнього сина ОСОБА_9 . 

Встановлено також, що відповідачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_13 . Має трьох малолітніх дітей - ОСОБА_14 , 2016 р.н., ОСОБА_15 ,2019 р.н., Діану 2021 р.н.
Відповідачка з дітьми та чоловіком забезпечена житлом та проживають у квартирі кв. АДРЕСА_5 .
Діти відповідачки часто проходять лікування, що підтверджується: випискою з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_10 №7640 від 23 квітня 2026 року, відповідно до якої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 із 21 по 23 квітня 2026 року знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні загальної хірургії з
ліжками для урологічних хворих КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №1»,
- випискою з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_10 № 8135 від 03 травня 2026 року, відповідно до якої дитина із 28 квітня по 03 травня 2026 року знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні загальної хірургії з ліжками для урологічних хворих КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №1»,
- довідкою №831, видану 15 травня 2026 року КНІІ «Київська міська дитяча клінічна лікарня N?1» про тимчасову непрацездатність учня ОСОБА_10 ,
- довідкою №34/3/922, видану 11 травня 2026 року ЛКК КНП «ЦІМСД №2» про потребу дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у домашньому догляді.
Станом на день ухвалення даного рішення відповідачка ОСОБА_3 на підставі рапорту від 13 травня 2026 року про надання їй неоплачуваної відпустки для догляду за дитиною відповідно пункту 3 статті 25 Закону України «Про відпустки» з 25 травня 2026 року відповідно до наказу Департаменту стратегічних розслідувань Національної
поліції України від 20.05.2026 N? 267 перебуває у неоплачуваній відпустці для догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду, що підтверджується Довідкою УСР в м.Києві від 17.06.2026 р. 
Чоловік відповідачки - солдат ОСОБА_13 в період із 01 травня 2026 року по теперішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення
зазначених заходів в областях, окремі населені пункти яких віднесені за рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України до районів ведення воєнних (бойових) дій, що підтверджується довідкою №2642/1664, виданою 12 травня 2026 року командиром
військової частини НОМЕР_5 .
У зв`язку перебуванням у неоплачуваній відпустці, відповідачка ОСОБА_3 доходів не має. 
Відповідно до листа ТСЦ МВС №3243 від 17.04.2026 відповідачка ОСОБА_3 автомобіля у власності не має. 

Вирішуючи спір між сторонами, суд керується таким. Відповідно до ст. 172 СК України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. 
Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.
У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України) не є абсолютним.
Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим, суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК).
Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.
Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.
При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.
Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.
У конкретній справі суд встановив, що позивачка є пенсіонером та має підстави ініціювати питання про стягнення аліментів з повнолітньої дочки.
Втім, вирішуючи питання про те, чи потребує позивачка сторонньої матеріальної допомоги, суд висновує, що доказів про таку потребу позивачка не надала. 
Так, суд встановив, що позивачка забезпечена житлом, отримує пенсію, мала у власності автомобіль, який подарувала (навіть не продала) іншій особі, мала депозит, на якому розміщувала різні суми - понад 105 тис.дол США, понад 14 тис. дол.США.
На противагу майновому стану позивачки, відповідачка як кандидат у платники аліментів, взагалі не має доходів, не має автомобіля, має 3 малолітніх дітей, чоловік якої служить в ЗСУ.
З огляду на викладене, дослідивши надані до суду позивачем докази, з урахуванням усіх істотних обставин справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання матері за рахунок повнолітньої дитини. 
Оскільки в силу п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач був звільнений від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, з урахуванням ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір покладається на рахунок держави. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.202, 204, 205 СК України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 354, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Т.В. Войтенко