ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/6122/23 Суддя (судді) першої інстанції: Петров Д.В.

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді Безименної Н.В.
суддів Аліменка В.О. та Терези Ю.О.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Приватного підприємства "Астра-Люкс" про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Астра-Люкс" до Головного управління ДПС у м.Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у м.Києві, ДПС України, в якому просив: 
- визнати противоправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м.Києві №7546679/31120013 від 02.11.2022 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- визнати противоправним і скасувати рішення Комісії ДПС України №54772/31120013/2 від 24.11.2022 за результатами розгляду скарги, щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 03.10.2022 датою її направлення на реєстрацію - 25.10.2022.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у м.Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.11.2022 №7546679/31120013. Зобов`язано ДПС України зареєструвати подану ПП "Астра-Люкс" податкову накладну №4 від 03.10.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її подання на реєстрацію.
Не погодившись із вказаним рішенням, ГУ ДПС у м.Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2025 апеляційну скаргу ГУ ДПС у м.Києві залишено без задоволення. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року залишено без змін.
Позивачем подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, не вирішення судом питання про судові витрати є підставою для ухвалення додаткового рішення.
Враховуючи, що рішення суду апеляційної інстанції було ухвалено в порядку письмового провадження, згідно з ч.3 ст.252 КАС України питання про ухвалення додаткового рішення також підлягає вирішенню в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає наявними підстави для здійснення розподілу судових витрат, оскільки це питання не було вирішено під час апеляційного розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
За нормами п.4 ч.1 ст.322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 наведеної статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст.134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог ч.5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу положень ст.134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Магратій Я.В. укладено договір про надання правової допомоги від 02.04.2023 №30, за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу. Згідно з п. 4.1. Договору за послуги, що надаються Адвокатом у відповідності із умовами даного Договору, Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі визначеному за домовленістю сторін. Розмір гонорару може обумовлюватись у додатковій угоді/акті приймання-передачі наданих послуг, що є невід`ємними додатками до Договору, виходячи зі складності правового питання, справи, її тривалості, важливості питання, що вирішується для Клієнта, фінансових можливостей та матеріального стану Клієнта (а.с.38-41 т.4).
У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у м.Києві позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судові витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. До відзиву додано рахунок на оплату №2 від 22.12.2023 за надані послуги згідно з договором надання правничої допомоги №30 від 02.04.2023 на суму 19500,00 грн, акт №2 від 22.12.2023 приймання-передачі наданих послуг до договору №30 від 02.04.2023, за яким адвокат надав клієнту ПП «Астра-Люкс» послуги з консультування щодо формування правової позиції (побудова адвокатом позиції захисту інтересів клієнта) в Шостому апеляційному адміністративному суді, складено відзив на апеляційну скаргу, додатково: підготовка/виготовлення копій відзиву та доданих до нього документів, складено опис та направлення через поштове відділення відповідачам Всього тривалістю 15 годин. Ставка 1300,00 грн/год. Сума - 19500,00 грн. Послуги надавались на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АІ №1512862. Надані докази направлення відзиву з додатками відповідачам засобами поштового зв`язку (а.с.150-153 т.4).
Застосована вартість погодинної оплати 1300,00 грн/год відповідає визначеній ставці в п.4.3 договору про надання правової допомоги від 02.04.2023 №30 (а.с.39 т.4).
Частина 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до статті 19 наведеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Статтею 30 цього Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі №640/15803/19, від 01.09.2020 у справі №640/6209/19, які мають бути враховані судом при вирішенні спірних правовідносин.
В той же час, колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц дійшла висновку, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. 
Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у вказаній справі зазначила про необхідність надання оцінки виключно тим обставинам, щодо яких сторона має заперечення.
При цьому, під час перегляду справи в апеляційному порядку відповідачами не подавалось жодних заперечень на заявлені позивачем до відшкодування судові витрати, а також не надавалось будь-яких заяв про зменшення розміру судових витрат, що підлягають розподілу.
Отримавши 16.05.2025 через підсистему «Електронний суд» заяву позивача про розподіл судових витрат, відповідачі жодних пояснень, заяв чи клопотань до суду не подавали, внаслідок чого у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для дослідження заявлених позивачем до розподілу судових витрат на предмет їх співмірності.
В той же час, подані до суду докази в повному обсязі підтверджують факт надання правничої допомоги, її обсяг, опис виконаних робіт, залучення до надання правничої допомоги адвоката Магратій Я.В. відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 02.04.2023 №30.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). 
В той же час, в силу ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Позовна заява містила 2 основні вимоги немайнового характеру та одну похідну:
- визнати противоправним і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м.Києві №7546679/31120013 від 02.11.2022 (основна);
- визнати противоправним і скасувати рішення Комісії ДПС України №54772/31120013/2 від 24.11.2022 (основна);
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 4 від 03.10.2022 датою її направлення на реєстрацію (похідна).
При цьому, з двох основних вимог була задоволена лише одна, в той час, як у задоволенні позовної вимоги про визнання противоправним і скасування рішення Комісії ДПС України №54772/31120013/2 від 24.11.2022 було відмовлено.
За таких обставин, беручи до уваги, що судове рішення ухвалено на користь позивача частково, здійснюючи розподіл судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м.Києві (як органу, яким було прийнято скасоване судом рішення та яким було подано апеляційну скаргу) підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу в сумі 9750,00 грн - пропорційно до розміру задоволених основних позовних вимог (50%), 
Отже, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови, якою здійснити розподіл судових витрат на правничу допомогу понесених позивачем в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст.139, 252, 325 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

Заяву Приватного підприємства "Астра-Люкс" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м.Києві (код ЄДРПОУ 44116011) на користь Приватного підприємства "Астра-Люкс" (код ЄДРПОУ 31120013) судові витрати на правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 9750,00 грн (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят грн 00 коп.).
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Текст додаткової постанови складено 19 травня 2026 року.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

Ю.О.Тереза