ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року	Львів	Справа № 460/10729/25 пров. № А/857/33108/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.
суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року (головуючий суддя: Щербаков В.В., місце ухвалення - м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, –

встановив:

ОСОБА_1 , 23.06.2025 звернувся з позовом до суду, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача яка полягає у відмові у формуванні подання про повернення позивачу помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 17208,00 гривень;
- зобов`язати відповідача сформувати подання про повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 17208,00 гривень.
Обґрунтовує позов тим, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про повернення коштів, сплачених на обов`язкове державне пенсійне страхування при купівлі житла вперше, однак така вимога позивача залишена без задоволення, оскільки позивачем не надано документи та інформацію, зазначену у підпункті «в» пункту 15-2 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, а тому не має підстав для формування подання про повернення коштів як помилково сплачених. Така відмова, на думку позивача, є протиправною, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не складення подання про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 17208,00 грн.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області подання про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, у розмірі 17208,00 грн, сплаченого згідно з квитанцією № 3811951493548338 від 22.04.24.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що у складі документів позивача, які подано для повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, відсутні документи визначені підпунктом «в» пункту 15-2 порядку № 1740.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що 22.04.24 між позивачем та ТОВ «СМАРТ БАУ» укладено договір купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі № 1727.
Відповідно до умов вказаного договору купівлі-продажу ціна квартири встановлена в розмірі 1 720 800,0 грн.
Перед укладенням зазначеного договору купівлі-продажу квартири, позивач сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості придбаного житла в сумі 17208,00 грн відповідно до квитанції № 3811951493548338 від 22.04.24.
Позивач вважаючи, що безпідставно (помилково) сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від вартості придбаного ним майна, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою, в якій просив повернути безпідставно сплачений ним збір у розмірі 1% від вартості квартири.
Відповідач листом у відповідь на запит позивача повідомив про відсутність підстав для повернення вказаного збору та, серед іншого, зазначив, що Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.1998 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», визначено вичерпний перелік випадків, в яких збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу не сплачується.
Враховуючи, що до звернення подано не повний перелік документів, яким підтверджується придбання особою житла вперше, у Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відсутні підстави для складання подання на повернення збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач дійсно 22.04.2024 вперше придбав житло та при оформленні документів безпідставно сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, який підлягає поверненню.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. 
Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (Закон № 400/97-ВР).
Згідно з абз. 1 п. 9 ст. 1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Абзацом 5 п. 9 ст. 1 Закону № 400/97-ВР передбачено, що нотаріуси щокварталу, до 20 числа місяця, що настає за звітним кварталом, подають до органів Пенсійного фонду України за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса звіт про укладені договори купівлі-продажу нерухомого майна, включаючи інформацію про вартість такого майна та суму сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в порядку та за формою, визначеними Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 8 ст. 2 Закону № 400/97-ВР об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених у пункті 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.
На обов`язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах: для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - 1 відсоток від об`єкта оподаткування, визначеного пунктом 8 статті 2 цього Закону (п. 10 ч. 1 ст. 4 Закону № 400/97-ВР).
Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовані і у Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (Порядок № 1740).
Відповідно до п. 15-1 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.
Пунктом 15-3 Порядку № 1740 визначено, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Аналіз наведених вище правових норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що громадяни, які придбавають вперше нерухоме майно, зокрема квартиру, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, тобто звільнені від його сплати в розмірі 1 % від вартості нерухомого майна (квартири), зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» від 23.09.2020 № 866 внесені зміни до Порядку № 1740, а саме: пункт 15-2 доповнено підпунктом «в» такого змісту:
«збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо: в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року)»;
Крім того, пункт 15-3 доповнено абзацом такого змісту:
«Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах «в» і «г» пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування».
Зазначена постанова Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» набрала чинності 26.09.2020.
Із системного аналізу наведених вище правових норм слідує, що з 26.09.2020 конкретизовано законодавство, яке регламентувало підстави та процедуру звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Зокрема, чітко визначено коло осіб, які у розумінні Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» вважаються такими, що:
- придбавають житло вперше (до придбання житла особа не набувала права власності на інше житло в будь-який із перелічених способів: не приватизувала державний житловий фонд, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);
- перелік документів, котрі особа повинна зібрати та надати для підтвердження того, що вона вперше придбаває житло.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що починаючи з 26.09.2020 в рамках чинного законодавства механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла), не сплачує збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу. Для цього фізична особа подає нотаріусу визначені підпунктом «в» пункту 15-2 документи.
Нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку № 1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що особа, яка вперше придбаває житло, за умови подання нотаріусу необхідних документів, не сплачує збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна.
Водночас, подання вказаних документів є правом позивача, а не його обов`язком.
Якщо ж особа помилково сплатила збір при посвідченні договору купівлі-продажу майна, то вона може подати заяву до пенсійного органу про повернення помилково сплачених коштів з бюджету. До такої заяви особа має додати пакет документів, визначений підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку № 1740 на підтвердження того, що житло придбавається вперше.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що такими документами в розумінні пункт 15-2 Порядку № 1740 є:
- заява особи про те, що вона не має і не набувало права власності на житло (у тому числі не приватизувала, а ні успадковувала, не отримувала в дар, не купляла, зокрема як частку в спільному майні подружжя);
- відомості з Державного реєстру прав на нерухоме майно про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло;
- довідки з місць проживання про невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду (після 1992 року).
Тобто, законодавець у випадку помилкової сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна покладає на особу подання певного пакету документів, встановленого Порядком № 1740, для виникнення у пенсійного органу обов`язку формування подання про повернення помилково сплачених коштів.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач подав до відповідача заяву про повернення збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна, долучивши:
- заяву про повернення помилково сплаченого збору
- копію квитанції,
- копію договір купівлі-продажу,
- витяг з Державного реєстру речових прав
- витяг з Державного реєстру речових прав, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна
- оригінал довідки КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації»
- оригінал довідки АТ «Ощадбанк»
- копію паспорту громадянина України та РНОКПП,
- копія довідки про реєстрацію місця проживання
- реквізити для повернення коштів.
Отже, на підтвердження факту невикористання позивачем житлових чеків та того, що позивач не брав участь в безоплатній приватизації житлового фонду позивачем подано довідку № 45 від 05.05.25, яка видана Рівненським обласним управлінням АТ «Державний ощадний банк України». Зокрема з довідки вбачається, що позивач значиться в списках на приватизацію, однак станом на 05.05.2025 приватизаційний депозитний рахунок не відкривався, житлові чеки не використовувались.
На підтвердження того, що позивач не брав участь в безоплатній приватизації житлового фонду, позивачем подано довідку КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» № 1670 від 23.04.2025.
Крім цього, факт придбання позивачем нерухомого майна вперше підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 (далі - Порядок № 787).
Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування компенсації здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
Заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства (п. 10 Порядку № 787).
Відповідно до пп. 2 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 15.04.2015, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки поданий позивачем до відповідача пакет документів відповідає вимогам підпункту «в» пункту 15-2 Порядку № 1740, тобто є достатнім для прийняття позитивного рішення про повернення помилково сплачених коштів, а тому відповідач необґрунтовано відмовив у формуванні подання про повернення цих коштів з бюджету.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не складення подання про повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 17208,00 грн є протиправною та необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області подання про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, у розмірі 17208,00 грн, сплаченого згідно з квитанцією № 3811951493548338 від 22.04.2024.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року у справі № 460/10729/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська