КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/1641/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, оформлене протоколом за пенсійною справою – 1101016447 (Міноборони) від 12.11.2025, в частині визначення заробітку – грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 для обчислення їй, ОСОБА_1 , пенсії в разі втрати годувальника;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у обчисленні їй, ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника з 12.11.2025 р. із грошового забезпечення годувальника ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 жовтня 2024 №13209/1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області обчислювати з 12.11.2025 р. їй, ОСОБА_1 , призначену пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб” від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ, із грошового забезпечення годувальника ОСОБА_2 , вказаного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 жовтня 2024 №13209/1 та з урахуванням усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, виплату пенсії здійснити з урахуванням фактично виплачених сум пенсій.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона з 12.11.2025 року отримує пенсію по втраті годувальника та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Вказує, що пенсію їй призначено виходячи із грошового забезпечення її чоловіка станом на 01.03.2018 р. При цьому, зазначає, що пенсію її чоловіка, ОСОБА_2 , відповідач неодноразово перераховував, в тому числі і на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 р. у справі №340/7812/24, згідно з яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати пенсію ОСОБА_2 з 01 лютого 2023 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 жовтня 2024 року №13209/1. Згідно довідки від 16 жовтня 2024 року №13209/1 грошове забезпечення годувальника обраховане станом на 01.01.2023. Відповідач рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі №340/7812/24 виконав та основний розмір пенсії годувальника ОСОБА_2 розрахував із розміру грошового забезпечення, що вказане в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 жовтня 2024 року №13209/1. 02.03.2026 вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою, в якій просила обчислити та виплатити основний розмір пенсії в разі втрати годувальника із грошового забезпечення годувальника на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.10.2024 р. №13209/1 станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії, однак Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило про відсутність підстав для перерахунку пенсії. Вважає відмову відповідача протиправною та необґрунтованою.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.03.2026 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.26).
Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву (а.с.27-29), в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вказує, що розмір пенсії у разі втрати годувальника визначається відповідно до статті 36 Закону № 2262-XII у відсотковому співвідношенні до пенсії за вислугу років або по інвалідності, яку отримував або мав право отримувати померлий годувальник, та обчислюється на підставі документів його пенсійної справи і документів, поданих заявником. Зазначає, що позивач обґрунтовує свої вимоги посиланням на довідку ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.10.2024 № 13209/1, зазначаючи, що основний розмір пенсії у разі втрати годувальника мав бути обчислений із суми грошового забезпечення 43706,00 грн. Разом з тим, вказана довідка не додавалася до заяви від 02.03.2026, поданої до Головного управління, що підтверджується змістом самої заяви та доданих до неї документів. Фактично зазначена довідка міститься у матеріалах пенсійної справи померлого ОСОБА_2 , сформованої щодо його пенсії за Законом № 2262-XII, та не була подана позивачем як документ на підтвердження підстав для проведення перерахунку її пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Отже, на момент розгляду звернення позивача у Головного управління не було правових підстав для врахування відомостей зазначеної довідки, оскільки питання призначення та перерахунку пенсії вирішуються виключно на підставі належно поданих документів у межах відповідної заяви. 
Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує з 12.11.2025 року пенсію в разі втрати годувальника ( ОСОБА_2 ) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 у розмірі 30% грошового забезпечення (а.с.12, 30).
Відповідно до протоколу призначення пенсії в разі втрати годувальника від 12.11.2025 та довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №Х369823 від 21.06.2018 вбачається, що пенсію позивачу обчислено із грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 01.03.2018 року (а.с.12-13).
На підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у справі №340/2224/24 ІНФОРМАЦІЯ_3 виготовлено довідку від 16.10.2024 №13209/1 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 за нормами, чинними на 01.01.2023. Відповідно до даної довідки розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 складає 43706 грн. (а.с.17, 40).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі №340/7812/24 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати пенсію ОСОБА_2 з 01 лютого 2023 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 жовтня 2024 року №13209/1 і виплатити додаткові кошти. 
Вказане рішення набрало законної сили 24.01.2025 р.
Головне управління на виконання рішення суду від 24.12.2024 р. у справі №340/7812/24 здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2 виходячи з грошового забезпечення вказаного у довідці від 16 жовтня 2024 року №13209/1 у розмірі 43706 грн (а.с.40зв.).
Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою щодо перерахунку її пенсії по втраті годувальника на підставі довідки від 16 жовтня 2024 року №13209/1 (а.с.19-20).
Листом від 11.03.2026 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило позивачу, що в управління відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії згідно такої довідки. (а.с.21-22)
Не погодившись з такою відповіддю, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 року (надалі – Закон №2262-XII), який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України зокрема із числа осіб, які перебували на військовій службі.
Згідно з частинами 1, 3 статті 1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно ч.2 ст.31 Закону №2262-XII члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Відповідно до ст.36 Закону №2262-XII пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків.
Згідно з ст.37 Закону №2262-XII пенсії в разі втрати годувальника, які призначаються членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, не можуть бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до ст.40 Закону №2262-XII пенсія в разі втрати годувальника встановлюється на весь період, протягом якого член сім`ї померлого вважається непрацездатним (стаття 30), а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, - довічно.
Згідно ст.48 Закону №2262-XII, заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
Відповідно до статті 50 Закону №2262-XII встановлено, що пенсії відповідно до цього Закону призначаються, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Відповідно до статті 10 Закону №2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Статтею 51 Закону №2262-ХІІ визначено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.63 Закону №2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262, визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. №45 (далі за текстом Порядок №45).
Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ є підставою для перерахунку пенсії. Водночас, слід враховувати, що підставою для перерахунку пенсії є як зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, так і введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премій у розмірах, встановлених законодавством. При цьому умови, порядок та розміри перерахунку пенсій передбачаються Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 р. №704 (далі за текстом Постанова №704) затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.
Пунктом 2 постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Ця постанова набрала чинності з 1 березня 2018 року.
Пунктом 4 Постанови №704, у редакції, чинній на час її прийняття, було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Відповідно до ч.4 ст.63 Закону №2262 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 р. №103 (далі за текстом Постанова №103), яка набрала чинності 24.02.2018 р.
Суд враховує, що на момент набрання чинності Постановою №704 (01.03.2018 р.) пункт 4 викладено у редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 Постанови №103, а саме: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Тому станом на 01.03.2018 р. пункт 4 Постанови №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.
Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, вказав, що зазначення у пункті 4 Постанови №704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ. Однак Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.
Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік від 23.11.2018 р. №2629-VIII установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.
Натомість, Закон України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 р. №294-IX (далі за текстом Закон №294) таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року на 2020, 2021 та 2022 роки, відповідно, не містять.
Окрім того, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 року збільшився до 2684 грн.
Отже, положення пункту 4 Постанови №704 у частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 року набрання чинності Законом №294 не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.
Такі правові висновки неодноразово висловлювалися Верховним Судом, зокрема, у постанові від 05.04.2023 р. №340/3604/22 (провадження №К/990/1408/23).
Частина третя статті 11 Закону №2262 містить застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 р. у справі №160/1088/19).
Беручи до уваги, що з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для обчислення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає приписам Законів про Державний бюджет України, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для розрахунку посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних відносин належить застосувати пункт 4 Постанови №704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу, із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
Разом з тим, суд зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. №3-1 (далі за текстом Порядок №3-1).
Відповідно до п.23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Згідно з п.24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може слугувати як відповідна заява пенсіонера, та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. №45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.
Отже, внаслідок зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262.
З огляду на викладене, суд вважає, що позивач правомірно звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії по втраті годувальника на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 та мала законні очікування на перерахунок такої з 12.11.2025.
Проте, відповідачем не здійснено перерахунок пенсії позивачки на підставі оновленої довідки. 
Отже, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки всупереч статтям 51, 63 Закону №2262-XII на підставі оновленої довідки від 16.10.2024 року №13209/1 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 за нормами, чинними станом на 01.01.2023 року, не здійснив перерахунок пенсії позивача з 12.11.2025, внаслідок чого порушено право позивача на отримання пенсії у розмірі, установленому законом.
Суд вважає, що позов слід задовольнити частково, визнавши протиправною бездіяльність відповідача, та зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області вчинити певні дії як спосіб захисту порушеного права позивача та здійснити їй перерахунок пенсії на підставі довідки від 16.10.2024 року №13209/1 з 12.11.2025 року.
При цьому, суд зазначає, що згідно з пунктом 1 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.
У цій справі судом не вирішувалися вимоги про присудження виплати (стягнення з відповідача на користь позивача) сум пенсії та не визначався розмір такого стягнення, тому підстави для допущення рішення суду до негайного виконання відсутні. Рішення суду в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області виплатити позивачу пенсію не може бути допущено до негайного виконання, оскільки це зобов`язання відповідача є похідним від виконання ним рішення суду про здійснення перерахунку пенсії та подальшого визначення різниці між сумою перерахованої та раніше виплаченої пенсії.
Судові витрати сторонами не понесені.
Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, код ЄДРПОУ 20632802) про визнання протиправним та скасування рішення, протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії з 12 листопада 2025 року ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.10.2024 року №13209/1.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести з 12 листопада 2025 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.10.2024 року №13209/1 "Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій" складеної на ім`я ОСОБА_2 , та виплатити різницю між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА