ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 500/2699/25 пров. № А/857/35917/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Заверухи О.Б., Мандзія О.П.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року (головуючий суддя: Юзьків М.І., місце ухвалення - м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, -
встановив:
ОСОБА_1 , 06.05.2025 звернувся до суду із позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, в якому просив:
скасувати наказ Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області № 179-НК/64 від 10 квітня 2025;
скасувати наказ Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області № 121-НК/64 від 11 березня 2025;
поновити його на посаді головного майстер-сержанта служби цивільного захисту, водія 14 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області;
стягнути з відповідача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу станом на час вирішення справи;
стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 303 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом Головного управління ДСНС України в Тернопільській області від 11.03.2025 № 121-НК/64 до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку з вчиненням проступку несумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту, на підставі якого, наказом від 10.04.2025 № 179-НК/64 його звільнено зі служби цивільного захисту. Підставою для застосування такого виду дисциплінарного стягнення став факт керування позивачем 07.03.2025 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР № 264973. Позивач вважає, що дисциплінарне стягнення застосовано до нього передчасно та неправомірно, оскільки свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення він не визнає з тих підстав, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю природою та змістом не являється рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи. Протокол, який складено відносно позивача та на основі якого до нього застосовано дисциплінарне стягнення та надалі звільнено зі служби, не може братись до уваги, оскільки його зміст повністю спростований постановою Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 24 березня 2025 року. Також позивач зазначив, що в ході службового розслідування будь-яких письмових пояснень від нього отримано не було, а саме дисциплінарне стягнення застосовано до нього всупереч ст. 87 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту у період тимчасової непрацездатності.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області від 11 березня 2025 № 121-НК/64 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності водія 14 державної пожежно-рятувальної часини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області, головного майстер-сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області від 10 квітня 2025 року № 179-НК/64 «Про кадрові питання».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді водія 14 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області з 11 квітня 2025 року.
Стягнуто з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.04.2025 року по 05.08.2025 року у розмірі 115 108,55 грн (сто п`ятнадцять тисяч сто вісім гривень п`ятдесят п`ять копійок) з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді водія 14 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, а також виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 29 817,27 грн (двадцять дев`ять тисяч вісімсот сімнадцять гривень двадцять сім копійок), допущено до негайного виконання.
У задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди відмовлено. 
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області та оскаржило в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, відповідач покликається на те, що в оскаржуваному рішенні суду, доводи за якими суд оцінював наявність дисциплінарного проступку - зводяться до процедурних порушень, які були вчиненні іншими органами державної влади та органами місцевого самоврядування в частині доведення в позивача ознак саме адміністративної відповідальності, а не дисциплінарної. Наголошує, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, тому адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм. Вказує на те, що зібраних доказів цілком достатньо, щоб встановити факт наявності дисциплінарного проступку у ОСОБА_1 . Звертає увагу на те, що позивач вчинив дії, що суперечать інтересам служби, чим порушив обов`язки передбачені пунктом 31 Положення, що є достатньою підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби та виключає можливість застосування до нього менш сурового покарання. Наголошує на тому, що чинення навіть одного проступку, який ганьбить звання особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, нівелює попередні заслуги позивача, оскільки дискредитує не лише особу рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, а й державку службу України з надзвичайних ситуацій в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, особливо під час дії в країні воєнного стану, коли в будь-який час позивач може бути викликаний на службу та залучений до виконання невідкладних завдань з ліквідації аварій чи пожеж. Також звертає увагу на те, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу розраховано судом неправильно.
Позивачем не надано відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що зібраними доказами не підтверджено висновки комісії з проведення службового розслідування, щодо керування позивачем транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складений з порушенням вимог Інструкції № 1452/735. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі контракту від 19.20.2022 № 266/22, з подальшими змінами, ОСОБА_1 прийнято на службу цивільного захисту в Головному управлінні ДСНС в Тернопільській (арк. справи 22-24).
Відповідно пункту 5 контракту, він може бути припинений (розірваний) достроково з ініціативи ДСНС, а особа, яка проходить службу звільнена з посади, серед іншого, у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту.
Згідно з відомостями щодо проведення профілактичних бесід серед осіб рядового, начальницького складу ГУ ДСНС України в Тернопільській області позивач неодноразово попереджався щодо недопущення порушень правил дорожнього руху, керування транспортними засобами в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, дисциплінарної, кримінальної та адміністративної відповідальності за вчинення таких порушень (арк. справи 73-87). 
Наказом Головного управлінні ДСНС в Тернопільській області від 07.03.2025 № 20-НК/64 вирішено провести службове розслідування за фактом керування ОСОБА_1 автомобілем у стані сп`яніння (арк. справи 57-59).
Відповідно до висновку, за результатами проведеного службового розслідування, встановлено, що ОСОБА_1 07.03.2025, перебуваючи поза службою, керував власним транспортним засобом Fiat Skudo (д.н.з. НОМЕР_1 ), о 16:15 год на відрізку дороги Галич-Сатанів та був зупинений працівниками патрульної поліції для перевірки документів, у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху.
В ході перевірки ОСОБА_1 було додатково висловлено підозру на алкогольне сп`яніння, після чого працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 доставлено в КНП «Бережанська центральна міська лікарня» Бережанської міської ради для проведення медичного огляду, з метою підтвердження вживання спиртних напоїв. Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,95 %о. Результат тесту виявився позитивним, на підставі чого працівниками патрульної поліції на ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР № 264973 про адміністративне порушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння).
Враховуючи зазначені обставини та положення Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 05.03.2009 № 1068-VI, комісією запропоновано за грубе порушення вимог службової дисципліни притягнути до дисциплінарної відповідальності, водія 14 державної пожежно-рятувальної часини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління головний майстер-сержант служби цивільного захисту ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту (пункт ст.68 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту) (арк. справи 64-65). 
На підставі вказаного висновку службового розслідування наказом Головного управління ДСНС України у Тернопільській області від 11.03.2025 № 121-НК/64 за грубе порушення вимог службової дисципліни вирішено накласти на водія 14 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС в Тернопільській області, головного майстер-сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту, яке буде застосовано до нього після виходу з лікарняного (арк. справи 66-69).
Наказом Головного управлінні ДСНС в Тернопільській області від 10.04.2025 № 179-НК/64 вирішено звільнити зі служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом 8 (у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту) та виключити з кадрів ДСНС України, зі списків особового складу ГУ ДСНС України у Тернопільській області та зняти зі всіх видів забезпечення 10.04.2025 головного майстер-сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , водія 14 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Тернопільській області (арк. справи 70-71).
Дослідженням відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який додано до відзиву на позовну заяву (арк. справи 84) встановлено, що 07.03.2025 о 16:15 год. працівниками патрульної поліції був зупинений приватний автомобіль Fiat Skudo з номерним знаком НОМЕР_1 , у зв`язку із порушенням водієм правил дорожнього руху в частині користування пасками безпеки, за кермом якого був позивач ОСОБА_1 .
З наданої КНП «Бережанська центральна міська лікарня» на виконання ухвали суду про витребування доказів копії Висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , 1983 р.н. з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.03.2025 слідує, що станом на час огляду (07.03.2025 о 16 год.35 хв) ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного 1,95 % сп`яніння.
Предметом спору у цій справі є рішення Головного управління ДСНС в Тернопільській області щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби цивільного захисту у зв`язку із вчинення ним дисциплінарного проступку, несумісного з подальшим проходженням служби. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини 1 статті 101 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Згідно частиною 2 статті 101 КЦЗ України порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Частиною 3 статті 101 КЦЗ України передбачено, що на рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого законом.
Відповідно до статті 108 КЦЗ України, громадяни України, які вперше приймаються на службу цивільного захисту, особисто складають та скріплюють власноручним підписом Присягу такого змісту:
«Я, громадянин України (прізвище, ім`я та по батькові), вступаючи на службу цивільного захисту, складаю Присягу та урочисто клянуся завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно дотримуватися Конституції та законів України, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим.
Присягаю з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та всіляко сприяти зміцненню авторитету служби цивільного захисту.
Клянуся мужньо і рішуче захищати життя та здоров`я громадян, майно України, її навколишнє природне середовище від надзвичайних ситуацій.
Постановою КМУ від 11.07.2013 року № 593 затверджено Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, яке визначає порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та регулюються питання, пов`язані з перебуванням громадян України (далі - громадяни) у добровільному порядку в резерві служби цивільного захисту (далі за текстом - Положення № 593).
Відповідно до пункту 3 Положення № 593 особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.
Згідно пункту 45 Положення № 593 контракт про проходження служби цивільного захисту - це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає ДСНС, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби.
Відповідно до пункту 29 Положення № 593 особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту.
Згідно пункту 31 Положення № 593 особи рядового і начальницького складу зобов`язані: чесно і сумлінно додержуватися Присяги служби цивільного захисту, виконувати закони України; добросовісно і в повному обсязі виконувати покладені на них згідно із займаною посадою службові обов`язки; проходити службу цивільного захисту в тих органах і підрозділах цивільного захисту і в тих місцях, де це викликано інтересами служби; додержуватися норм професійної та службової етики; зупинити членство в політичних партіях, організаціях чи рухах на період проходження служби цивільного захисту; додержуватися вимог антикорупційного законодавства; берегти та підтримувати у належному стані передані їм у користування майно і техніку; постійно підвищувати рівень професійних знань, удосконалювати свою майстерність; виявляти повагу до колег по службі, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; щороку проходити комплексний медичний огляд, а у разі потреби - цільовий медичний огляд, психофізіологічне обстеження і тестування. У разі прийняття рішення про переміщення по службі в іншу місцевість, призначення на іншу посаду за станом здоров`я або надання відпустки у зв`язку з хворобою - проходити медичну комісію за місцем медичного обліку; сприяти підтриманню порядку і дисципліни; звертатись із службових питань до свого безпосереднього керівника (начальника) і з його дозволу - до старшого прямого керівника (начальника), з особистих питань - до свого безпосереднього керівника (начальника), а у разі, коли він нездатний їх вирішити, - до старшого прямого керівника (начальника); доповідати своєму безпосередньому керівникові (начальникові) про події та обставини, що стосуються виконання службових обов`язків, а також про зроблені їм іншими керівниками (начальниками) зауваження; додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, підвищувати повсякденно фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок; своєчасно подавати відомості про себе, що мають значення для проходження служби цивільного захисту (зміна місця проживання, здобуття освіти, притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності тощо); повідомляти безпосередньому керівникові (начальникові) про місце свого перебування під час відпустки та у разі відсутності на службі з інших поважних причин (перебування на лікарняному тощо); з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час.
Пунктом 32 Положення № 593 визначено, що за протиправні дії чи бездіяльність під час виконання службових обов`язків особи рядового і начальницького складу несуть відповідальність згідно із законом.
Законом України Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту від 05.03.2009 № 1068-VI затверджено Дисциплінарний статут служби цивільного захисту (далі - Статут), який визначає сутність службової дисципліни, права та обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, в тому числі слухачів і курсантів навчальних закладів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), щодо її додержання, види заохочення та дисциплінарних стягнень і порядок їх застосування.
Статтею 1 Статуту передбачено, що службова дисципліна - бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту (далі - контракт).
Відповідно до статті 2 Статуту, службова дисципліна ґрунтується на усвідомленні особами рядового і начальницького складу своїх службових обов`язків та вірності Присязі, що складається особами рядового і начальницького складу відповідно до закону (далі - Присяга).
Статтею 3 Статуту передбачено, що службова дисципліна в органах і підрозділах цивільного захисту зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу під час проходження служби, серед іншого: виконувати вимоги Присяги, контракту, накази начальників, додержуватися цього Статуту та інших нормативно-правових актів; бути чесним, сумлінним і дисциплінованим; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані із службою, не шкодувати сил під час виконання поставлених завдань; постійно вдосконалювати професійну майстерність, підвищувати свій професійний рівень; додержуватися норм професійної та службової етики, не вчиняти дій, що можуть призвести до неналежного виконання службових обов`язків, бути вільним від впливу політичних партій і громадських організацій.
Згідно статті 6 Статуту, порушення службової дисципліни є дисциплінарним правопорушенням.
За приписами статті 7 Статуту за зразкове виконання службових обов`язків особи рядового і начальницького складу підлягають заохоченню, а за порушення службової дисципліни - несуть дисциплінарну відповідальність згідно із цим Статутом, а також цивільну, адміністративну, кримінальну відповідальність згідно із законом.
Тобто, законодавець відрізняє окремі види юридичної відповідальності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правового та дисциплінарного-правового аспектів. 
При цьому, адміністративна відповідальність настає у випадках вчинення ними адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.
Натомість, підстави та порядок притягнення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до них заохочень визначаються Статутом, що затверджується законом.
Таким чином, дисциплінарна та адміністративна відповідальність осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту є окремими видами юридичної відповідальності. Порядок та підстави притягнення їх до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, врегульованими різними нормативно-правовими актами.
Враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
Згідно статті 8 Статуту, порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема на невиконання або неналежне виконання службових обов`язків, перевищення прав, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, чи вчинення інших дій, що ганьблять або дискредитують особу як представника служби цивільного захисту.
Відповідно до статті 57 Статуту, дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни.
Згідно абз.11 статті 58 Статуту, грубим дисциплінарним проступком вважається факт грубого порушення службової дисципліни, а саме: вчинення інших дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні службових обов`язків, які підривають авторитет органів та підрозділів цивільного захисту, а також не сумісні з подальшим проходженням служби цивільного захисту.
Відповідно до статті 68 Статуту, на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.
Таким чином, проходження служби цивільного захисту, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.
Варто зауважити, що в основі поведінки особи рядового та начальницького складу служби цивільного захисту закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги слід розуміти скоєння працівником ДСНС проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету служби цивільного захисту та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Отже, працівник ДСНС повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет служби цивільного захисту в очах громадськості, зокрема не допускати керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. 
Тому, керування працівником ДСНС автомобілем у стані алкогольного сп`яніння суперечать інтересам служби та є порушенням обов`язків передбачених пунктом 31 Положення, що є достатньою підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.
Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 неодноразово попереджався про недопущення порушень правил дорожнього руху, зокрема керування транспортними засобами в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та про невідворотність дисциплінарного стягнення у випадку допущення грубого дисциплінарного проступку, що підтверджено відповідними відомостями.
Вирішуючи питання щодо наявності у діях позивача складу дисциплінарного проступку, апеляційний суд зазначає таке.
Порядок проведення службових розслідувань щодо порушень службової дисципліни, у тому числі вчинення дій, за які передбачено адміністративну чи кримінальну відповідальність (далі - порушення службової дисципліни), скоєних особою (особами) рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, у тому числі слухачами і курсантами навчальних закладів сфери управління ДСНС України (далі - особи рядового і начальницького складу), права й обов`язки посадових осіб при проведенні службового розслідування, оформлення його результатів та прийняття за ним рішення визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах і підрозділах цивільного захисту, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 05.05.2015 № 515, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20 травня 2015 року за № 582/27027, (далі - Інструкція № 515).
Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції № 515 метою проведення службового розслідування є встановлення: обставин (часу, місця) і наслідків порушення службової дисципліни; осіб, винних у вчиненні порушення службової дисципліни, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали передумови для їх спричинення; наявності причинного зв`язку між порушенням службової дисципліни особи (осіб), щодо якої (яких) було призначено службове розслідування, та його наслідками; причин порушення службової дисципліни та умов, що йому сприяли; вимог чинного законодавства, які було порушено; ступеня провини кожної з осіб, причетних до порушення службової дисципліни, та мотивів протиправної поведінки особи (осіб) рядового чи начальницького складу, її (їх) ставлення до скоєного.
На підставі пункту 1 розділу VІІ Інструкції № 515 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.
Пунктом 2 розділу VІІІ Інструкції № 515 становлено, якщо вину особи рядового або начальницького складу повністю доведено, за результатами службового розслідування начальник, який призначив службове розслідування, визначає вид дисциплінарного стягнення щодо порушника та доручає підготувати проект відповідного наказу щодо його накладення.
Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що недотримання працівником ДСНС службової дисципліни, неналежне виконання обов`язків, є наслідком вчинення ним дисциплінарного проступку та можливості подальшого притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. При цьому, обставини дисциплінарного проступку мають встановлюватись під час службового розслідування. В той же час, вирішення питання про застосування того чи іншого виду дисциплінарного стягнення, необхідно виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.
Як видно з матеріалів справи, з метою з`ясування обставин, причин і умов скоєння правопорушення, у відповідності до вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах і підрозділах цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України від 05.05.2015 № 515 та Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 05.03.2009 року № 1068-VI, видано наказ від 07.03.2025 року № 20-HK/64 «Про початок службового розслідування», яким наказано провести службове розслідування за інформацією про порушення службової дисципліни водія 14 державної пожежно-рятувальної частини 2 державно пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області головного майстер-сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 .
За результатами службового розслідування 10.03.2025 складено висновок, який затверджено начальником 2 державно пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Тернопільській області.
Висновком службового розслідування встановлено, що 07 березня 2025 року о 16:15 год. на відрізку дороги Галич-Сатанів працівниками патрульної поліції зупинено приватний автомобіль Fiat Skudo, під керуванням водія 14 державної пожежно-рятувальної частини 2 державно пожежно-рятувального загону Головного управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області головного майстер-сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , в якого були ознаки алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 запропоновано пройти перевірку на стан сп`яніння та направлено до Комунального некомерційного підприємства «Бережанська центральна міська лікарня» Бережанської міської ради для проведення медичного огляду, з метою підтвердження вживання спиртних напоїв. Результат тесту виявився позитивним.
ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,95%. Працівниками патрульної поліції щодо ОСОБА_1 складено протокол серії ЕПР № 264973 про адміністративне порушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння). У поясненні ОСОБА_1 свою провину не визнав.
Враховуючи викладене, комісія зі службового розслідування дійшла висновку, що підозра, висловлена патрульною поліцією щодо алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 07.03.2025, про порушення позивачем службової дисципліни знайшла своє підтвердження.
Крім того, комісією досліджено відеозапис з боді-камер патрульних поліцейських, які зупинили автомобіль позивача, відеозапис (часовий проміжок з 15:19 год. до 17:16 год) повністю підтверджує, що зупинений поліцейськими був саме вищевказаний автомобіль, за кермом якого перебував позивач.
В подальшому на відеозаписах зафіксовано процес перевірки на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення.
У часовому проміжку між 17:09:30 до 17:10:35 - зафіксовано вручення позитивного результату на стан алкогольного сп`яніння.
Також в часовому проміжку між 15:28:00 до 15:40:00 - зафіксовано зневажливе ставлення до працівників поліції.
Крім того у висновку зазначено, що позивач неодноразово був повідомлений про дотримання службової дисципліни під час проходження служби цивільного захисту та відповідно знав про негативні наслідки, що можуть настати у разі її порушення.
На підставі вищевикладеного, комісією із службового розслідування вирішено визнати таким, що мав місце факт грубого порушення службової дисципліни, що виразилося у вчиненні дій, що полягають в порушенні службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні службових обов`язків, які підривають авторитет органів та підрозділів цивільного захисту, а також не сумісні з подальшим проходженням служби цивільного захисту (абзац 11 ст. 58 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту).
Висновком службового розслідування запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність (пункт 5 ст. 68 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту).
З наведеного видно, що в ході службового розслідування, комісією з проведення службового розслідування встановлено, що транспортний засіб під керуванням позивача було зупинено поліцейськими, після чого, у зв`язку з підозрою перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння, його направлено до медичного закладу де за результатами відповідного медичного огляду встановлено, що позивач перебував в стані алкогольного сп`яніння, що відображено у відповідному Висновку щодо результатів медичного огляду. 
Таким чином, комісією з проведення службового розслідування встановлено, що позивач вчинив дії, які суперечать інтересам служби, чим порушив обов`язки, передбачені пунктом 31 Положення, що є достатньою підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
При цьому, задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що підпис лікаря відсутній на примірнику Висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , 1983 р.н. з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.03.2025, що встановлено у постанові Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 24.03.2025 у справі № 605/86/25, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже в силу п.п. 22 Розділу ІІІ Інструкції такий висновок є недійсним.
Враховуючи відсутність доказів повірки приладу АлкоФор 307, яким ОСОБА_1 проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння та належним чином оформленого Висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що ні протокол про адміністративне правопорушення, ні відеозапис з боді-камери поліцейського не можуть бути достовірними доказами вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Інших доказів того, що позивач ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння відповідачем не надано та матеріали справи не містять. 
Підсумовуючи все зазначене вище, суд першої інстанції дійшов висновку, що у ході розгляду цієї справи не знайшли свого підтвердження зроблені комісією з проведення службового розслідування висновки, а тому суд вважав, що заснований на таких висновках наказ Головного управління ДСНС у Тернопільській області № 121-НК/64 від 11 березня 2025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності є протиправним та підлягає скасуванню.
Проте, апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на таке.
Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно позивача, то апеляційний суд зауважує, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності не у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, а у зв`язку із порушенням службової дисципліни, дискредитацією служби цивільного захисту.
Працівник ДСНС повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет служби цивільного захисту в очах громадськості, зокрема не допускати вживання наркотичних речовин, обіг яких заборонено.
Адміністративний суд, під час розгляду справи, на підставі встановлених ним обставин повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
Верховний Суд у постанові від 6 квітня 2021 року у справі № 420/3659/19 зазначив, що судами в межах розгляду справи має бути надана правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а не питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення. Наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.
Апеляційний суд, проаналізувавши встановлені обставини та дослідивши матеріали справи зазначає, що провадження у справі № 605/86/25 про адміністративне правопорушення відносно позивача закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з допущеними процесуальними порушеннями, які не дозволяли встановити в діях позивача склад адміністративного порушення, проте порушення Правил дорожнього руху не було підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. У ході службового розслідування не досліджувалося питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративних правопорушень, а надавалася правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним саме дисциплінарного проступку.
При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність підпису лікаря на Висновку медичного огляду фактично може свідчити про його недійсність, проте, апеляційний суд також зазначає, що в цьому висновку наявний інший обов`язковий елемент, а саме печатка лікаря, що свідчить про те, що лікар таким чином засвідчив факт проведення медичного огляду позивача на стан алкогольного сп`яніння позивача та наявність позитивного результату щодо алкогольного сп`яніння, що в межах службового розслідування для комісії може бути достатнім доказом для встановлення факту допущеного проступку, оскільки комісія оцінює саме поведінку позивача і дотримання ним дисципліни та Присяги.
Апеляційний суд також зазначає, що наводячи доводи щодо відсутності факту притягнення до адміністративної відповідальності за наслідками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та заперечуючи наявність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з цим, позивач не навів жодних доводів та не надав жодних доказів того, що він перебував у тверезому стані, зокрема, апеляційний суд зазначає, що на підтвердження цього він міг пройти медичний огляд в іншому медичному закладі і отримати інший медичний Висновок, який би підтверджував його стан, проте він цього не зробив.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що подаючи до суду позов у цій справі, користуючись встановленням в адміністративній справі допущених процесуальних порушень, які призвели до закриття провадження у справі по ст. 130 КУпАП, позивач намагається скасувати ще й притягнення до дисциплінарної відповідальності. 
Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що комісією службового розслідування встановлено факт перебування позивача у стані сп`яніння ще й з відеозаписів боді-камер поліцейських, з яких також встановлено ганебну поведінку і зневажливе ставлення до поліцейських. 
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд зазначає, що встановлені у висновку службового розслідування обставини були достатніми для висновку про порушення позивачем службової дисципліни, а матеріалами справи підтверджується, що у цій справі склад дисциплінарного проступку встановлений дисциплінарною комісією на підставі матеріалів службового розслідування.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина позивача у порушенні службової дисципліни повністю доведена в ході службового розслідування.
Щодо доводів позивача про те, що оскаржуваний наказ про накладення дисциплінарного стягнення прийнято протиправно в період перебування його на лікарняному, апеляційний суд зазначає таке.
Згідно п. 87 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, дисциплінарне стягнення не може бути накладено у період тимчасової непрацездатності або перебування особи рядового чи начальницького складу у відпустці, або якщо з дня вчинення правопорушення минуло більше року.
Отже, накладення дисциплінарного стягнення на позивача під час перебування його на лікарняному є процесуальним порушенням.
Однак, що стосується процедурних порушень при прийнятті оскаржуваних наказів, то апеляційний суд зазначає, що скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Отже, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі за № 813/1790/18.
Крім цього, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову щодо визнання протиправним та скасування оскаржуваних наказів, відсутні підстави для задоволення інших позовних вимог, щодо поновлення на посаді та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу, оскільки такі є похідними від правомірного винесення цих наказів.
Апеляційний суд зазначає, що судом не встановлено, а позивачем не зазначено жодних доводів та не надано жодних доказів того, що при відсутності допущеного процесуального порушення результат службового розслідування та рішення про притягнення могли б бути іншими, тому суд вважає, що таке формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, що помилково не враховано судом першої інстанції.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 317 КАС України, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. 
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –
постановив:
апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області задовольнити.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року у справі № 500/2699/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	О. П. Мандзій