Справа № 650/870/26
провадження № 2-а/650/19/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області
у складі головуючого – суді Сікори О.О.,
за участю: секретаря судового засідання Завістовської Л.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в селищі Велика Олександрівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Колосов Микола Анатолійович, до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач до суду із вказаним позовом в якому просить скасувати постанову ЕНА № 6596515 від 31 січня 2026 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 190,00 грн, а провадження у справі закрити.
Щодо судових витрат представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ГУ НП у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 31 січня 2026 року близько 20:30 ОСОБА_1 керував легковим автомобілем Renault Clio Symbol, державний номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі Т 04-19. Побачивши у дзеркало заднього виду світіння червоного і синього кольору, він зрозумів, що позаду рухається спеціальний автомобіль поліції, та зупинив свій транспортний засіб.
У подальшому до ОСОБА_1 підійшов поліцейський і повідомив, що той порушив пункт 2.9 «в» Правил дорожнього руху, оскільки керував транспортним засобом з номерним знаком, який був неосвітлений у темну пору доби. Після цього сержант поліції Васецький Артем Олександрович, патрульний поліцейський відділення поліції № 10 (м. Зеленодольськ) Криворізького районного управління поліції ГУ НП у Дніпропетровській області, на місці розглянув справу про адміністративне правопорушення та виніс постанову серії ЕНА № 6596515 від 31 січня 2026 року, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.
Представник позивача зазначив, що вказана постанова є незаконною, оскільки про несправність підсвітки номерного знаку ОСОБА_1 не знав. Перед початком руху він оглядав автомобіль та бачив, що номерний знак підсвічувався. Можливо, під час руху автодорогою з незадовільним дорожнім покриттям відійшли контакти, внаслідок чого лампочка підсвітки номерного знаку перестала горіти.
Також представник позивача вказав, що Стаднік С.В., перебуваючи під час руху всередині автомобіля, за відсутності відповідної заводської сигналізації про несправність підсвітки номерного знаку, об`єктивно не міг своєчасно виявити таку несправність. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнає та з доводами поліцейського не погоджується.
Представник позивача зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП, оскільки відповідачем не доведено наявності його вини, зокрема умислу на приховування номерного знаку автомобіля. Сама оскаржувана постанова не може бути належним доказом вчинення правопорушення, а інших доказів, які б підтверджували обставини, зазначені у постанові, відповідачем не наведено.
Крім того, представник позивача послався на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський не дослідив належних і допустимих доказів, не з`ясував усіх обставин справи, не перевірив наявність події та складу адміністративного правопорушення, чим порушив вимоги КУпАП щодо повного, всебічного й об`єктивного розгляду справи.
У відзиві на позов представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог, вважала їх безпідставними та необґрунтованими.
Представник відповідача вказала, що 31 січня 2026 року поліцейський відділення поліції № 10 м. Зеленодольськ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області сержант поліції Васецький Артем Олександрович виніс постанову серії ЕНА № 6596515 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною першою статті 121-3 КУпАП.
Відповідно до постанови 31 січня 2026 року о 20:30 по автодорозі Т-04-19 водій ОСОБА_1 керував легковим автомобілем Renault Clio Symbol, номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не працювала підсвітка державного номерного знака, чим він порушив пункт 2.9 «в» Правил дорожнього руху.
Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом, долученим до відзиву, під час перегляду якого вбачається, що позивач керував автомобілем Renault Clio Symbol, номерний знак НОМЕР_1 , у темну пору доби, при цьому підсвітка номерного знака автомобіля не працювала.
Представник відповідача послалася на те, що органи Національної поліції відповідно до статті 222 КУпАП уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 121-3 КУпАП, а постанова у такій справі відповідно до Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене представник відповідача вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП, а постанова серії ЕНА № 6596515 від 31 січня 2026 року є законною, обґрунтованою та такою, що винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.
Представник відповідача просить у задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Колосов Микола Анатолійович, відмовити в повному обсязі, розглянути справу за відсутності представника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
У додаткових поясненнях представник позивача вказав, що оскаржувана постанова не містить посилань на належні, допустимі та достатні докази, а розділ 7 постанови «До постанови додаються» залишено порожнім. Зазначив, що сам по собі виклад позиції посадової особи у постанові не має преюдиційного значення та не може розглядатися як доказ вини особи.
Представник позивача звернув увагу, що під час безпосереднього розгляду справи про адміністративне правопорушення посадовою особою поліції не було надано доказів на підтвердження порушення Стадніком С.В. пункту 2.9 «в» Правил дорожнього руху України. У зв`язку з цим посадова особа поліції фактично обмежила право позивача на захист та не виконала обов`язку щодо всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи.
Також представник позивача зазначив, що відсутність обов`язку складати протокол у цій категорії справ не звільняє посадову особу поліції від обов`язку зібрати та дослідити докази, на підставі яких може бути ухвалене рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. На його переконання, несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень має бути вмотивованим та обґрунтованим.
Окремо представник позивача звернув увагу, що оскаржувана постанова не містить номера боді-камери поліцейського, а з відеозапису, наданого представником відповідача разом із відзивом, вбачається, що цей відеозапис здійснений Тітовим Олександром Борисовичем, тоді як постанову виніс сержант поліції Васецький Артем Олександрович.
Представник позивача вказав, що відповідач не довів правомірності оскаржуваної постанови та не спростував доводів позову належними і допустимими доказами. При цьому суд не може перебирати на себе функції суб`єкта владних повноважень, самостійно відшукувати докази на підтвердження винуватості особи або виправляти недоліки оскаржуваної постанови.
З огляду на викладене представник позивача вважає, що постанова серії ЕНА № 6596515 від 31 січня 2026 року є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення має бути закрите у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Суд встановив, що 31 січня 2026 року сержант поліції Васецький Артем Олександрович, поліцейський відділення поліції № 10 м. Зеленодольськ Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, виніс постанову серії ЕНА № 6596515 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Відповідно до вказаної постанови 31 січня 2026 року о 20:46:31 по автодорозі Т-04-19 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Clio Symbol, державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому на транспортному засобі не працювала підсвітка державного номерного знаку, чим порушено пункт 2.9 «в» Правил дорожнього руху України.
За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 190,00 грн.
Зі змісту постанови також вбачається, що місцем розгляду справи зазначено автодорогу Т-04-19, датою розгляду справи - 31 січня 2026 року о 20:50:18, а особою, яка розглянула справу, зазначено сержанта поліції Васецького Артема Олександровича.
На підтвердження правомірності оскаржуваної постанови відповідачем до відзиву долучено відеозапис, який суд дослідив під час розгляду справи.
З технічної інформації відеофайлу вбачається, що відеозапис має Video ID: 9c0b2bc5f6424328861fad2ab03d09ad, час початку запису - 31 січня 2026 року о 20:43:18, час закінчення запису - 31 січня 2026 року о 20:53:07. У відомостях про відеозапис зазначено, що його записано користувачем НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ID реєстратора 798905, а MP4-файл створено 25 лютого 2026 року о 15:57:05.
Під час перегляду відеозапису суд встановив, що на його початку поліцейський звернувся до водія із запитанням щодо непрацюючої підсвітки номерного знаку, зокрема запитав, чи бачив водій, що підсвітка номера не працює. На це ОСОБА_1 відповів ствердно, фактично підтвердивши, що йому було відомо про непрацюючу підсвітку номерного знаку.
У подальшому ОСОБА_1 повідомляв поліцейському, що він майже військовий, ставив питання, чи потрібно було через це переслідувати його транспортний засіб, а також зазначав, що бачив поліцейський автомобіль. Поліцейський у відповідь повідомив, що побачив порушення Правил дорожнього руху та був зобов`язаний на нього відреагувати.
Після повідомлення поліцейського про намір оформити матеріали та притягнути водія до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 запитував, чи буде поліцейський штрафувати колишнього колегу, а також намагався перевести розмову на особисті питання, зокрема цікавився місцем проживання поліцейського. Поліцейський зазначив, що такі питання є недоречними, та продовжив оформлення матеріалів.
Зі змісту відеозапису суд не встановив, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським на місці події заперечував факт непрацюючої підсвітки номерного знаку, повідомляв про те, що така несправність виникла раптово під час руху, або надавав пояснення про те, що перед початком руху підсвітка номерного знаку була справною. Навпаки, зі змісту його відповіді на початку відеозапису вбачається, що він підтвердив обізнаність про непрацюючу підсвітку номерного знаку.
Отже, доводи позову про те, що ОСОБА_1 не знав про несправність підсвітки номерного знаку, а така несправність могла виникнути раптово під час руху по автодорозі з незадовільним покриттям, не узгоджуються зі змістом дослідженого судом відеозапису.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пунктів 8, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.
Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху, у тому числі справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 121-3 КУпАП. Від імені органів Національної поліції такі справи мають право розглядати працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно із частиною другою статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, у тому числі адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до пунктів 4, 5 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Частиною першою статті 121-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за керування або експлуатацію транспортного засобу з номерним знаком, який є неосвітленим.
Відповідно до пункту 2.9 «в» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, який є неосвітленим у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості.
Відповідно до пункту 30.2 Правил дорожнього руху України номерні знаки транспортних засобів повинні бути чисті і достатньо освітлені.
Відповідно до статті 33 Закону України «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.
Таким чином, водій, який експлуатує транспортний засіб у темну пору доби, зобов`язаний забезпечити, щоб державний номерний знак такого транспортного засобу був освітлений. Керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби утворює об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП.
Суд відхиляє доводи представника позивача про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення через недоведеність умислу на приховування номерного знаку.
Диспозиція частини першої статті 121-3 КУпАП передбачає декілька самостійних форм протиправної поведінки, серед яких окремо зазначено керування або експлуатацію транспортного засобу з номерним знаком, який є неосвітленим. Формулювання «вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знаку» стосується іншої самостійної форми правопорушення, а не звужує відповідальність лише до випадків умисного приховування номерного знаку у всіх перелічених у нормі формах.
У цій справі ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності не за вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знаку, а за керування транспортним засобом у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком. Тому доводи позивача про відсутність доказів умислу саме на приховування номерного знаку не спростовують події та складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не лише не заперечував факт непрацюючої підсвітки номерного знаку, а й підтвердив, що бачив таку обставину. Це додатково спростовує доводи позову про те, що позивач не знав і не міг знати про відповідну несправність.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган або посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд враховує, що оскаржувана постанова не містить окремого зазначення номера боді-камери або технічного засобу, однак ця обставина сама по собі не свідчить про недопустимість відеозапису, наданого відповідачем до суду, оскільки такий відеозапис був безпосередньо досліджений судом, стосується саме обставин зупинки транспортного засобу позивача, часу та місця вчинення правопорушення, а його зміст узгоджується з обставинами, викладеними в оскаржуваній постанові.
Також суд відхиляє доводи представника позивача про те, що відеозапис здійснено ОСОБА_2 , тоді як постанову винесено сержантом поліції Васецьким Артемом Олександровичем.
Норми КУпАП, КАС України та Закону України «Про Національну поліцію» не містять вимоги про те, що відеозапис події адміністративного правопорушення має бути здійснений виключно тим поліцейським, який у подальшому виносить постанову про накладення адміністративного стягнення. Вирішальним для оцінки такого доказу є його належність, допустимість, достовірність та достатність у сукупності з іншими доказами.
Досліджений судом відеозапис містить відомості щодо обставин, які входять до предмета доказування у цій справі, а саме щодо факту зупинки транспортного засобу, повідомлення водієві про непрацюючу підсвітку номерного знаку, реакції водія на це повідомлення, відсутності заперечень з його боку щодо самого факту несправності та подальшого оформлення матеріалів. Тому підстав для відхилення цього доказу лише з мотивів того, що відеозапис здійснено іншим працівником поліції, ніж той, який виніс постанову, суд не вбачає.
Суд також враховує, що позивач та його представник мали можливість реалізувати право на захист під час судового розгляду справи, подати заперечення щодо змісту відеозапису, його належності, допустимості чи достовірності, а також надати власні докази на спростування обставин, зазначених у постанові. Водночас доводи додаткових пояснень фактично зводяться до посилання на те, що відеозапис здійснено іншим поліцейським, а не до спростування зафіксованих на ньому обставин.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.
На переконання суду, відповідач виконав покладений на нього обов`язок доказування правомірності оскаржуваної постанови, оскільки надав суду постанову про накладення адміністративного стягнення та відеозапис події, який підтверджує як сам факт керування позивачем транспортним засобом у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, так і обізнаність позивача про відповідну обставину.
Доводи позову про те, що поліцейський під час розгляду справи не дослідив жодних доказів, спростовуються наявністю відеозапису, який був наданий відповідачем до суду та безпосередньо досліджений судом під час розгляду справи. При цьому суд зазначає, що предметом розгляду у цій адміністративній справі є перевірка правомірності постанови суб`єкта владних повноважень, а не лише формальна оцінка заповнення окремого розділу постанови щодо додатків до неї.
Сама лише обставина, що в розділі 7 постанови «До постанови додаються» відсутній окремий запис про відеозапис, не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення, не свідчить про істотне порушення прав позивача та не є самостійною підставою для скасування постанови за умови, що відповідач під час судового розгляду надав належний доказ на підтвердження правомірності свого рішення, а позивач мав можливість надати свої заперечення щодо такого доказу.
Суд враховує, що статтею 280 КУпАП на орган або посадову особу покладено обов`язок під час розгляду справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З урахуванням змісту постанови, обставин, зафіксованих на відеозаписі, характеру виявленого порушення та поведінки позивача під час спілкування з поліцейськими, суд дійшов висновку, що посадова особа поліції мала достатні підстави для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП.
Доводи позивача про те, що він перед початком руху оглядав автомобіль та бачив, що номерний знак підсвічувався, суд оцінює критично, оскільки такі доводи не підтверджені жодними належними доказами та не узгоджуються з його поведінкою і поясненнями, зафіксованими на відеозаписі. На відеозаписі позивач не повідомляв поліцейським про раптовість несправності, не посилався на те, що підсвітка припинила працювати під час руху, та не заявляв, що до моменту зупинки не знав про несправність.
Натомість поведінка позивача після повідомлення поліцейським про оформлення постанови свідчила не про заперечення фактичних обставин правопорушення, а про намагання переконати поліцейського не оформлювати матеріали з огляду на особисті обставини, попередню службу або інші позаправові аргументи.
Посилання представника позивача на те, що суд не може перебирати на себе функції обвинувачення, у цій справі не спростовує правомірності постанови, оскільки суд не здійснює самостійного пошуку доказів на підтвердження вини особи, а оцінює ті докази, які подані сторонами до матеріалів справи, зокрема відеозапис, наданий відповідачем разом із відзивом.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Renault Clio Symbol, державний номерний знак НОМЕР_1 , у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком підтверджений належними та допустимими доказами, а доводи позову та додаткових пояснень не спростовують правомірності оскаржуваної постанови.
Таким чином, постанова серії ЕНА № 6596515 від 31 січня 2026 року винесена уповноваженою посадовою особою Національної поліції в межах наданих повноважень, з дотриманням вимог КУпАП, а підстави для її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відсутні.
За таких обставин адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Колосов Микола Анатолійович, до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, статтями 9, 121, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Колосов Микола Анатолійович, до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
В повному обсязі рішення складене 19 червня 2026 року.

Суддя:     _______________     О.О. Сікора