УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/2143/25 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М. 
Категорія 99 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б., 
суддів: Григорусь Н.Й., Коломієць О.С.,
за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/2143/25 за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Чішман Л.М.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що є матір`ю ОСОБА_3 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у званні солдата, який внаслідок ворожого артилерійського обстрілу 6 листопада 2024 року, на вогневій позиції «Маяк», поблизу населеного пункту Терни Краматорського району Донецької області, зник безвісти.
Відповідно до акта службового розслідування було встановлено, що її син отримав поранення та травми, несумісні із життям, а визнання його зниклим безвісти відбулося лише через неможливість евакуювати тіло.
Станом на даний час відсутня жодна інформація щодо її сина.
Заявниця також вказує, що з метою реалізації права на отримання передбаченої законодавством України одноразової грошової допомоги вона змушена звернутися до суду із вказаною заявою.
Таким чином, просила встановити факт смерті солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання внаслідок ворожого артилерійського обстрілу поблизу населеного пункту Терни Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області, під час захисту Батьківщини.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2025 року заяву задоволено.
Оголошено померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, останнє відоме місце реєстрації та проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який загинув поблизу населеного пункту Терни Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області.
В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви.
На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 наведений правовий висновок, згідно з яким шість місяців, які визначені у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ( на території) ймовірної загибелі фізичної особи.
При цьому, активні бойові дії на території Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області розпочалися 8 вересня 2023 року та станом на даний час не завершені.
Таким чином, з огляду на відсутність факту закінчення воєнних дій на території вказаного населеного пункту, як місця вірогідної загибелі ОСОБА_3 , відлік встановленого шестимісячного строку ще не розпочався. Відтак звернення ОСОБА_1 до суду із даною заявою є передчасним.
При розгляді справи суд першої інстанції не врахував зміст постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 та дійшов помилкового висновку про задоволення заяви.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18 квітня 2024 року солдата ОСОБА_3 , стрільця-санітара 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти, зараховано до списків особового складу військової частини.
Наявна в матеріалах справи довідка командира військової частини НОМЕР_1 свідчить про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_3 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій області Краматорського району, поблизу населеного пункту Терни.
Наказом командира військової частини від 30 листопада 2024 року №7671 призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Наявний в матеріалах справи акт службового розслідування, затверджений командиром військової частини НОМЕР_3 9 грудня 2024 року, містить інформацію про те, що з доповіді про подію у військовій частині НОМЕР_1 від 6 листопада 2024 року №1520 стало відомо, що 6 листопада 2024 року, внаслідок артилерійського ворожого обстрілу по позиції вогневій « Маяк», поблизу населеного пункту Терни Краматорського району Донецької області, зі стрільцем-санітаром 1-го механізованого відділення 1-го механізованого взводу 2-ої механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , солдатом ОСОБА_3 був втрачений зв`язок, після чого він вважається зниклим безвісти під час виконання бойового завдання.
Згідно з витягом з журналу ведення бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 30 жовтня 2024 року №27, солдат ОСОБА_3 , виконуючи бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 5 листопада 2024 року №284/01, отримав поранення та травми, несумісні із життям.. До моменту евакуації тіла вважати таким, що зник безвісти.
Під час події військовослужбовець був споряджений у засоби індивідуального захисту – бронежилет та шолом тактичний.
У акті також зазначено, що зникнення безвісти не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення.
Відповідно до службової характеристики солдат ОСОБА_3 за час проходження служби зарекомендував себе з позитивної сторони. 
Зміст акта службового розслідування свідчить про те, що при встановленні обставин комісією взято до уваги, зокрема, пояснення молодшого сержанта ОСОБА_4 та капітана ОСОБА_5 .
Таким чином, за наслідками проведення вказаного службового розслідування комісія дійшла висновку про те, що 6 листопада 2024 року, внаслідок артилерійського ворожого обстрілу поблизу населеного пункту Терни Краматорського району Донецької області, стрілець-санітар 1-го механізованого відділення 1-го механізованого взводу 2-ої механізованої роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 отримав поранення та травми, несумісні із життям, евакуація тіла була неможлива, тому він вважається зниклим безвісти під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Зникнення безвісти не пов`язане із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення.
15 листопада 2024 року до ЄРДР були внесені відомості стосовно зникнення безвісти ОСОБА_3 .
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою визначено главою 4 розділу IV ЦПК України.
Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
За змістом частин другої-третьої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Наявний в матеріалах справи акт службового розслідування беззаперечно підтверджує ту обставину, що син заявниці внаслідок ворожого артилерійського обстрілу отримав поранення та травми, несумісні із життям. У зв`язку із неможливістю евакуації тіла загиблого він вважається зниклим безвісти під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що спілкувався із побратимом сина ОСОБА_3 – ОСОБА_6 . Останній повідомив про те, що 4 листопада вони вийшли на бойове завдання в с. Терни, де вони перебували під постійним ворожим обстрілом. Війська рф обстрілювали позиції Збройних Сил України дронами та мінометами. Внаслідок такого обстрілу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 загинув, його тіло виявили за допомогою дрона. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що долучені до матеріалів справи докази беззаперечно свідчать про неминучу загибель військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 .
Оголошення померлим сина заявниці має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть та подальшого отримання передбаченої законодавством одноразової грошової, а також оформлення спадкових прав.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про передчасність звернення заявниці до суду із цією заявою та висновку суду про наявність підстав для оголошення ОСОБА_3 померлим, з огляду на наступне.
Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2019 року у справі № 490/342/17 зазначив, що у разі, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, у такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме (постанова Верховного Суду від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23).
Воєнний стан - це конкретний правовий режим, який запроваджується у випадку загрози або фактичного нападу на країну іншою державою чи навіть кількома державами. Воєнні дії - це організоване застосування військ, сил і засобів для воєнних операцій на суші, на морі, в повітрі, тощо.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 з 24 лютого 2022 року на території України було введено воєнний стан, який триває і на даний час.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зазначила, що для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» використовує телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права. Телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норм права зосереджується на цілі та призначенні законодавчого припису, враховуючи права й законні інтереси суб`єктів і суспільні інтереси.
Мета досліджуваної правової норми полягає у забезпеченні балансу між правовою визначеністю та захистом прав зниклої особи. З одного боку, законодавець хоче запобігти поспішному оголошенню особи померлою, оскільки це може спричинити значні правові наслідки, як-от відкриття спадщини. З іншого - потреба у відновленні правової визначеності стає особливо актуальною у випадках зникнення в умовах активних бойових дій, коли значно зростає ризик загибелі.
Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. 
Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини.
Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
Отже, визначені статтею 46 ЦК України строки спрямовані виключно на те, щоб запобігти ситуації, в якій передчасно буде визнано померлою особу, яка зникла в умовах невизначеності на територіях, де тривають активні бойові дії.
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, Міністерство оборони України зауважує, що на території Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області активні бойові дії ведуться з 8 вересня 2023 року й тривають до цього часу.
Однак, стверджуючи про наявність активних бойових дій на вказаній території, що, на думку Міністерства оборони України свідчить про передчасність висновків суду про задоволення заяви, апелянт не врахував, що  у цій справі наявні істотні обставини, які дають підстави для припущення з великою вірогідністю, що ОСОБА_3 загинув внаслідок воєнних дій, тому суд може застосувати скорочений шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України з дня настання відповідної події (вірогідної загибелі сина заявниці), а не з моменту припинення воєнних дій (воєнного стану) на всій території України загалом, чи Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області зокрема.
Подібні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 04 лютого 2026 року у справі № 741/484/25.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2025 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 15 червня 2026 року.