Справа № 686/13478/26 
Провадження № 3-зв/686/12/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Вітушинська О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницький заявусудді Хмельницького міськрайонного суду Баєва Сергія Михайловича про самовідвід, 

В С Т А Н О В И В:

До початку розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Баєв С.М. заявив самовідвід, посилаючись на те, що захисником одного з учасників дорожньо-транспортної пригоди – ОСОБА_2 є адвокат Косік С.В., із яким разом в одному офісі працює його дружина, ОСОБА_3 . Вважає, що дана обставина може викликати сумнів у його неупередженості.
В КУпАП відсутня норма, яка б передбачала право судді заявити самовідвід. Проте, у діючому Кримінальному процесуальному кодексі України (далі – КПК України) наявні відповідні норми, якими регламентовано порядок вирішення заяв про відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді заяви судді Баєва С.М. про самовідвід слід застосувати аналогію права та вирішити по суті заявлений самовідвід для забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженн і і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. 
Аналіз зазначеної процесуальної норми дає підстави для висновку, що у цьому випадку підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт неупередженості судді. Згідно з цією нормою унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду обґрунтованого певними об`єктивними обставинами сумніву щодо його неупередженості. 
Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні від 09.11.2006 по справі "Білуга проти України" Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.
Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного ("Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).
У рішенні від 10.12.2009 у справі "Мироненко та Мартенко проти України" ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.
На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.
У відповідності до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. 
Вивчивши заяву про самовідвід та матеріали справи, доходжу до висновку, що заява судді про самовідвід підлягає задоволенню, адже викладені ним у заяві обставини можуть викликати сумніви у його неупередженості під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. 
З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 75, 81, 82 КПК України, ст.ст. 2, 245, 246, 283 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В :

Заяву судді Хмельницького міськрайонного суду Баєва Сергія Михайловича про самовідвід задовольнити.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП передати в канцелярію Хмельницького міськрайонного суду для визначення в порядку ст.35 КПК України судді для його розгляду. 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя