Справа № 405/3981/26
провадження № 3/405/609/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2026 	м. Кропивницький	

Подільський районний суд міста Кропивницького у складі: головуючого судді Майданнікова О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , інформація щодо сімейного стану та утриманців відсутня,
за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
встановив:
05.06.2026 о 20 год. 36 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство стосовно своєї бабусі  ОСОБА_2 , а саме, умисні дії психологічного характеру, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Щодо можливості розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
ОСОБА_1 , який про день, час та місце розгляду справи, що призначався на 30.06.2026 повідомлявся належним чином, в порядку передбаченому ст. 277-2 КУпАП, через працівників Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту за місцем реєстрації останнього, а саме: АДРЕСА_1 , (а.с.22-23) та за адресою місця проживання останнього, а саме: АДРЕСА_2 (а.с.24-25). Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи, повідомлень про поважність причин неявки або заперечень щодо розгляду справи за його відсутності від ОСОБА_1 до суду не надходило. 
Крім того, судом відзначається, що інформація про день, час та місце розгляду даної справи завчасно розміщувалась на офіційному сайті «Судова влада України» в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду», інформація якого є відкритою та загальнодоступною.
У судове засідання потерпіла ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання від останньої до суду не надходило. 
Враховуючи положення зазначених вище норм та беручи до уваги, що КУпАП не містить вимоги щодо обов`язкової участі в судовому засіданні потерпілого та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі чого суд прийшов до висновку про розгляд даної справи за відсутності потерпілого та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно встановивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №575234 від 05.06.2026 (а.п.1); терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серія ЕТ №110337 від 05.06.2026 терміном на 5 діб з 05.06.2026 23:00:00 та діє до 10.06.2026 23:00:00 (а.с.3); письмовими поясненнями потерпілої  ОСОБА_2 , в яких остання зазначила обставини, за яких відносно неї  ОСОБА_1 було вчинено домашнє насильство (а.п.4); формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 05.06.2026 (а.п.5).
Наведені докази є належними, допустимими та узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного і в своїй сукупності підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а підстав сумніватися в їх достовірності судом не встановлено.
Зібрані докази доводять, що ОСОБА_1 було вчинено домашнє насильство, яке виразилось у застосуванні психологічного впливу а саме: умисне вчинення дій психологічного характеру (погрози, образи), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.
Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:
- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;
- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;
Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.  Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
Частиною 1 статті 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Суд зазначає, що для кваліфікації дій за ч.1 ст.173-2 КУпАП достатнім є встановлення факту вчинення умисних дій психологічного характеру, зокрема погроз та образ, які завдали або могли завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи. Наявність тілесних ушкоджень чи застосування фізичного насильства для такої кваліфікації не вимагається.
Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: умисне вчинення дій психологічного характеру (образи), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.
Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).
При накладенні адміністративного стягнення відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який відповідно до матеріалів справи, до адміністративної відповідальності не притягувався та докази на підтвердження його притягнення до адміністративної відповідальності особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення суду не надавалися; враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність; матеріальний стан правопорушника, який офіційно не працює, тому вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в середньому розмірі даного виду стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не вбачаючи підстав для накладення більш суворого стягнення, та відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір.
Суд також перевірив наявність підстав для застосування положень ст. 39-1 КУпАП щодо направлення правопорушника на проходження програми для кривдників, однак з огляду на одноразовий характер вчиненого правопорушення, відсутність даних про систематичність насильницької поведінки та відомостей про підвищений ризик повторного вчинення домашнього насильства, не вбачає необхідності у застосуванні такого заходу.
Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 283, 284, 287 КУпАП, суд -
постановив:
визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 коп., який (штраф) підлягає внесенню через установу банку України за наступними реквізитами: UА368999980313040106000011567, отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./тг м. Кропивн/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998. Призначення платежу: штраф, ОСОБА_1 протокол серія ВАД №575234 від 05.06.2026.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у вказаний строк надіслати постанову про накладення штрафу для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути: подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких (витрат) визначається Кабінетом Міністрів України.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача – UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету – 22030106, призначення платежу - Судовий збір, адміністративне правопорушення ( ОСОБА_1 ) справа №405/3981/26 Подільський районний суд міста Кропивницького. 
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя        Олексій  Іванович Майданніков