Справа № 555/1081/26
Номер провадження 2/555/836/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

18 червня 2026 року 
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Мельничук Н. В.
при секретарі Кравчук С. Я., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.
Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16.02.2016 року. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 31 серпня 2023 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час проживання у шлюбі з відповідачем побудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка була подарована відповідачу на підставі договору дарування 10.03.2012 року. Право власності на земельну ділянку та будинок зареєстроване за відповідачем, про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №203480371 від 10.03.2020 року та №218450596 від 30.07.2020 року.
На даний час не можуть дійти згоди щодо володіння та користування спільним майном та у добровільному порядку не можливо розділити спільно нажите майно.
ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
15 травня 2026 року року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите загальне позовне провадження у справі.
Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів у справі, учасниками справи не заявлялися.
У судове засідання позивач не з"явилась, представник позивача - адвокат Оніщук М.А. подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без участі позивача та представника , позов підтримала.
Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву , в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає.
ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Відповідно до ч.2 ст.191, ч.3 ст.223 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи, при цьому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, в т.ч. якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.02.2016 року. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 31 серпня 2023 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час проживання у шлюбі з відповідачем побудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка була подарована відповідачу на підставі договору дарування 10.03.2012 року. Право власності на земельну ділянку та будинок зареєстроване за відповідачем, про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №203480371 від 10.03.2020 року та №218450596 від 30.07.2020 року.
У відповідності з ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 
Більше того, ч.2 ст.60 СК України передбачає презумпцію спільності прав на майно набуте за час перебування в шлюбі, а саме вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. 
У відповідності до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Також, у відповідності до абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.
Згідно з ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.3 ст.355 ЦК України, право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.
У відповідності до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно ж до ч.2 ст.372 ЦК України, уразі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. 
Виходячи з викладеного вище, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку, про необхідність поділу наявного у сторін майна подружжя виходячи із рівності часток подружжя . Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.10,11,76-82,141,258,259,263-265 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Поділити житловий будинок АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності як подружжю, визнавши за, ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 91,4 м.кв., житловою площею 68,1 м.кв. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд.
Сторони та інші учасники справи: 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 , проживаю за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 

    Суддя:	  	    Мельничук Н. В.