П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/22003/25	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
03.11.2025 року;
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина А.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді – Єщенка О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Градовського Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабріз» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабріз» до Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області, ГО «Осіб з інвалідністю «Воля до перемоги» про визнання протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення, зобов`язання утриматись від вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегабріз» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:
визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення Дальницької СР ХХІХ позачергової сесії VІІІ скликання від 29 серпня 2024 року №1933-VІІІ в частині: Затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,3152 га в постійне користування ГО "Осіб з інвалідністю "Воля до перемоги" , для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення із земель запасу рекреаційного призначення, що розташована за адресою: вулиця Приморська, 34-а, с. Грибівка Одеського району Одеської області; Передачі в постійне користування ГО "Осіб з інвалідністю "Воля до перемоги" земельну ділянку для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення з кадастровим номером: 5123781300:04:001:0842, загальною площею 0,3152 га, в тому числі: 0,3152 га - землі, які використовуються для відпочинку та оздоровлення, із земель запасу рекреаційного призначення, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; ГО "Осіб з інвалідністю "Воля до перемоги" зареєструвати право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3152 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до чинного законодавства та п.2 цього рішення;
зобов`язати ГО "Осіб з інвалідністю "Воля до перемоги" утриматися від вчинення дій щодо користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення з кадастровим номером 5123781300:04:001:0842, загальною площею 0,3152 га, в тому числі: 0,3152 га - землі, які використовуються для відпочинку та оздоровлення, із земель запасу рекреаційного призначення, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом руйнування літних жилих будинків літ. "Р" та "С", здійснення будь-якого будівництва, благоустрою, встановлення огорож або інших споруд на зазначеній ділянці.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що спірним рішенням безпідставно передано у постійне користування третій особі земельну ділянку, на якій розташовані споруди, що належать позивачу на праві приватної власності. 
Однак, позивач вважав таке рішення безпідставним, оскільки рішенням Господарського суду Одеської області від 10 липня 2003 року у справі №1/201-03-4736 за позовом ТОВ "Мегабриз" до ТОВ "Квинт Агро" про визнання права власності, було визнано за ТОВ "Мегабриз" право власності на майно бази відпочинку "Лазурна", перелічене в додатку до договору купівлі- продажу нежитлової споруди від 06 грудня 2002 року, а саме: будинки відпочинку в кількості дев`яти штук, бетонозмішувач, випрямитель зварочний, ангар металевий, станок деревообробний, будівля туалету, сарай металевий, баня, кухня, душ, споруда, що розташовані в с. Грибівка, Овідіопольський район, Одеська область. 
Оскільки позивач набув право власності на нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці, то згідно ст. 120 Земельного кодексу України до нього перейшло й право на постійне користування такою земельною ділянкою.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року закрито провадження у справі за адміністративним позовом справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабріз» в частині позовних вимог про зобов`язання ГО «ОСІБ З ІНВАЛІДНІСТЮ «ВОЛЯ ДО ПЕРЕМОГИ» утриматися від вчинення дій щодо користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення з кадастровим номером 5123781300:04:001:0842, загальною площею 0,3152 га, в тому числі: 0,3152 га - землі, які використовуються для відпочинку та оздоровлення, із земель запасу рекреаційного призначення, що розташована за адресою: вулиця Приморська, 34-а, с.Грибівка Одеського району Одеської області шляхом руйнування літних жилих будинків літ. «Р» та «С», здійснення будь-якого будівництва, благоустрою, встановлення огорож або інших споруд на зазначеній ділянці.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року у задоволенні позову ТОВ «Мегабріз» відмовлено.
В апеляційній скарзі ТОВ «Мегабріз» ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при укладенні договору купівлі-продажу 06 грудня 2002 року до ТОВ "МЕГАБРІЗ" перейшло право землекористування, оскільки на той час ТОВ "Квінт Агро" користувалося зазначеною земельною ділянкою на законних підставах, а саме на підставі договору оренди від 07 серпня 2001 року, і це право для ТОВ "Квінт Агро" припинилося лише 10 грудня 2002 року, тобто з моменту набрання чинності рішення Господарського суду Одеської області від 24 вересня 2002 року у справі №17-6-39/02-6701. 
Судова колегія, (у справі №24-17-30-15/22-08-369 Одеський апеляційний господарський суд) вважала необхідним зазначити, що у разі встановлення факту правомірного набуття особою права на нерухоме майно за наявності у попереднього власника належно оформленого права на земельну ділянку, на якій воно розміщене, необхідно враховувати, що така особа набула права на відповідну земельну ділянку.
Апелянт зазначає, що Одеським окружним адміністративним судом було порушено як норми матеріального права, а саме невірне трактування у спірних правовідносинах ст. 120 Земельного кодексу України, так і норми процесуального права, а саме принцип преюдиціальності.
У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач вказував, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга ТОВ «МЕГАБРІЗ» є необґрунтованою.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
02 липня 2025 року, як зазначає позивач, коли за допомогою важкої техніки було здійснено спробу знесення будівель, які розміщені на земельній ділянці за кадастровим номером 5123781300:04:001:0842, яка перебуває у користуванні позивача, 03 липня 2025 року було здійснено руйнування кам`яного паркану, що огороджує земельну ділянку.
З метою встановлення підстав для вчинення подібних дій позивачем встановлено, що рішенням Дальницької СР ХХІХ позачергової сесії VІІІ скликання від 29 серпня 2024 року №1933-VІІІ:
затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,3152 га в постійне користування ГО "Осіб з інвалідністю "Воля до перемоги", для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення із земель запасу рекреаційного призначення, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
передано в постійне користування ГО "Осіб з інвалідністю "Воля до перемоги" земельну ділянку для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення з кадастровим номером: 5123781300:04:001:0842, загальною площею 0,3152 га, в тому числі: 0,3152 га - землі, які використовуються для відпочинку та оздоровлення, із земель запасу рекреаційного призначення, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
вирішено ГО "Осіб з інвалідністю "Воля до перемоги" зареєструвати право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3152 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до чинного законодавства та п.2 цього рішення.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням сільської ради, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено жодних порушень, що були допущені Дальницькою СР, про які заявлено позивачем, з огляду на що відсутні підстави для визнання протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення Дальницької СР ХХІХ позачергової сесії VІІІ скликання від 29 серпня 2024 року №1933-VІІІ.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Земельного кодексу України.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2 ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.
Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Щодо наявності у позивача правових підстав для здійснення користування земельною ділянкою, колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Господарського суду Одеської області від 24 вересня 2002 року у справі №17-6-39/02-6701, договір оренди земельної ділянки, укладений між відповідачем та ТОВ "Квінт Агро" (попередній власник нерухомого майна, яке було передано позивачу), було розірвано.
Тобто, 06 грудня 2002 року майно, ще перебувало на земельній ділянці, перейшло до ТОВ "Мегабріз" на підставі договору купівлі-продажу майна.
Проте, суд першої інстанції слушно зауважив, що станом на момент укладення договору купівлі-продажу майна, ст. 120 Земельного кодексу України мала зовсім інший вигляд та передбачала наступне правове регулювання:
"При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки."
Відтак, регулювання не містило ані різного порядку щодо земель комунальної та державної власності, ані необхідності отримання від органу місцевого самоврядування права на постійне користування.
Згідно умов договору оренди від 07 серпня 2001 року між відповідачем та ТОВ "Квінт Агро", а саме абз.4 п.2.2 Договору, при зміні орендаря договір оренди не зберігає чинність.
Таким чином, 06 грудня 2002 року з підстав передачі майна, ще перебувало на земельній ділянці, до ТОВ «Мегабріз» на підставі договору купівлі-продажу майна, виникли і підстави для припинення договору оренди від 07 серпня 2001 року.
Згідно ч.1 ст.29 Закону України "Про оренду землі" (у редакції станом на 06 грудня 2002 року) у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором оренди. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для забезпечення своїх вимог до орендодавця.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у позивача могло б бути право вимагати поділу земельної ділянки із виділенням частини земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт і яка необхідна для його обслуговування, в окрему земельну ділянку та передачі її йому у постійне користування, однак позивачем не було вчинено дій на реалізацію зазначеного права.
Колегія суддів вважає необхідним зазначати, що відсутність у ТОВ "Мегабріз" права користування зазначеною земельною ділянкою на умовах оренди, підтверджується посиланнями у позові: - "Відповідно до наявних в матеріалах справи листів ТОВ "МЕГАБРІЗ" до Дальницької сільради від 15.03.2004р. вих.№13 (т.3, а.с.129) , від 02.03.2004р. вих.№12 (т.3, а.с.128) з відмітками вхідних номерів позивача, ТОВ "МЕГАБРІЗ" повідомляло Дальницьку сільську раду про купівлю відповідачем бази відпочинку "Лазурна", що знаходиться в селі Грибівка Овідіопольського району Одеської області та ставило питання про укладання договору оренди земельної ділянки, на якій знаходиться означене майно."
Відтак, ТОВ "Мегабріз" фактично визнає відсутність у нього права користування земельною ділянкою на умовах оренди, так як зверталась до сільської ради з листами, де ставилось питання про укладання договору оренди.
На підставі наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що станом на момент передачі майна позивачу від ТОВ "Квінт Агро" у позивача не виникло автоматичного права постійного користування земельною ділянкою 5123781300:04:001:0842, з огляду на що відсутні заявлені позивачем перешкоди у передачі майна у постійне користування на користь ГО "Осіб з інвалідністю "Воля до перемоги".
Інші доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, тоді як факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відтак, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабріз» – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко 

Судді: А.І. Бітов

Ю.М. Градовський