ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/605/25  Номер провадження 22-ц/814/2154/26	Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М. М.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого – судді – доповідача Дорош А. І.
Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.
при секретарі: Коротун І. В. 
учасники справи:
представник заявника – адвокат Альошкіна О. І.
представник заінтересованої особи – адвокат Пасюк В. В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Альошкіної Олени Ігорівни 

на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 січня 2026 року, ухвалене суддею Оксенюк М. М., повний текст рішення складений – 21 січня 2026 року

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Кобеляцької міської ради, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

18.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна, в якому просив суд: - визнати недієздатним громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с. Іванівка, Кобеляцького району Полтавської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; - призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його племінника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним дядьком заявника. Батьки ОСОБА_2 – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 померли. З 1983 ОСОБА_2 має ІІ групу інвалідності довічно. Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи, внаслідок психічного розладу №18, ОСОБА_2 , 1966 р.н. як особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу, встановленого 18.03.1983 з дитинства безтерміново, проживає разом з заявником ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . За рівнем обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку. Хворий ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду. Фактично протягом останніх декількох років ОСОБА_2 втратив можливість усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги, контролю. ОСОБА_2 відчуває тривогу, має підвищену чутливість до звуків, непослідовність та нелогічність мислення, порушення пам`яті, має перебільшені переконання про власні сили, приступи агресії, неспроможність виконувати звичайні функції. Що стосується щоденного побуту, то ОСОБА_2 не може приготувати собі їжу, розігріти її, зняти готівку з банкомату, відвідати магазин, щоб купити продукти харчування. Оскільки, догляд за дядьком здійснює особисто ОСОБА_1 , в якого добрий стан здоров`я, спиртними напоями не зловживає, на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває, має можливість і бажання доглядати за дядьком і бути його опікуном. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він може стати жертвою недобросовісних людей, з урахуванням того, що він має у приватній власності житловий будинок з господарськими спорудами, земельну ділянку та фінансові збереження у вигляді пенсії.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 березня 2025 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Залучено до участі у справі як заінтересовану особу ОСОБА_2 . Залучено адвоката для здійснення представництва інтересів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Розгляд справи призначено на 11.00 год 15.04.2025 (а.с. 26-28).

Розпорядженням Кобеляцького районного суду Полтавської області №9 від 05.11.2025 передано цивільну справу№532/605/25 за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, на розгляд до Козельщинського районного суду Полтавської області із-за неможливості визначення присяжних, тобто утворити новий склад суду для розгляду справи (а.с. 97).

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 січня 2026 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Кобеляцької міської ради, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна – задоволено частково.
Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 – недієздатним.
Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначено 2 (два) роки з дня набрання рішенням суду законної сили.
У задоволенні решти вимог заяви – відмовлено.
До призначення опікуна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , покласти на Орган опіки та піклування при Виконавчому комітеті Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області - обов`язки щодо здійснення опіки над ним.
Судові витрати віднесено за рахунок держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_2 внаслідок стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому його необхідно визнати недієздатним. Підстави для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над ОСОБА_2 відсутні, а подання Органу опіки та піклування про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном, суд першої інстанції оцінив як такий, що винесений передчасно, без повного дослідження всіх обставин, та фактично ґрунтується на виявленій ініціативі лише заявника про призначення його опікуном та не містить обґрунтування відповідності призначення його опікуном. З огляду на вищевикладене, встановлення опіки і призначення опікуна необхідно покласти на орган опіки та піклування при Виконавчому комітеті Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області для здійснення обов`язків з опіки над ОСОБА_2 . Крім цього, суд першої інстанції звернув увагу та зазначив, що відповідно до ст. 67 ЦК України, до встановлення опіки і призначення опікуна ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування при Виконавчому комітеті Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом, лікуванням та зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. 

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Альошкіна О.І., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про призначення опікуна та ухвалити в цій частині нове рішення, яким призначити опікуном ОСОБА_2 його племінника ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неналежним чином розглянув заяву ОСОБА_1 щодо призначення його опікуном над недієздатною фізичною особою, не надав належної правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не встановив необхідних для вирішення цієї справи обставин, зокрема, чи відповідає заявник критеріям, які не позбавляють його цього права, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення такої заяви. Виходячи зі специфіки збирання та подання доказів у справах окремого провадження та наявність у суду права з власної ініціативи витребувати необхідні докази, суд першої інстанції мав усі процесуальні повноваження витребувати необхідні для вирішення питання про призначення опікуна докази або запропонувати сторонам їх надати, проте, як свідчить матеріали справи, наведеного не здійснив. Таким чином, залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про призначення опікуна через неповноту з`ясованих особистих характеризуючих даних заявника, наявність інших кандидатів на опікунство, щодо можливості виконання останнім функцій опікуна, не відповідає нормам ЦПК України, які визначають порядок розгляду судом справ в порядку окремого провадження. Враховуючи долучені до матеріалів справи докази, вважає, що наявних документів щодо особи потенційного опікуна та його можливості здійснювати функції опікуна достатньо для вирішення подання Органу опіки та піклування. При внесенні подання Орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка, що й було зроблено Органом опіки та піклування Виконавчого комітету Кобеляцької міської ради. Наявні у справі на час розгляду письмові докази повністю підтверджують можливість ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна над недієздатним дядьком. Обмежень, встановлених приписами ст. 63 ЦК України та п. 3.2 Правил опіки та піклування, які можуть бути перешкодою для призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної особи, не встановлено, більш того, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 вже користується правом на відстрочку від мобілізації на підставі п.1 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Отже, предметом даного апеляційного перегляду є законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови у призначенні опікуном ОСОБА_2 , його племінника ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу Виконавчий комітет Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області просить апеляційну скаргу задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 – адвокат Пасюк В.В. просить апеляційну скаргу задовольнити.

У судове засідання апеляційного суду 27.04.2026 не з`явився представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Кобеляцької міської ради, він належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 17.03.2026 судової повістки у цивільній справі до електронного кабінету у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 225), яка булп доставлена 18.03.2026. У відзиві на апеляційну скаргу Кобеляцька міська рада просить проводити судове засідання за відсутності її представника. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 11.03.2026 (про призначення справи до апеляційного розгляду на 27.04.2026 на 10.00 год) розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, яка призначена безстроково, що підтверджується довідкою про встановлення групи інвалідності (а.с. 15, 17).

Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №18 від 07.03.2025 Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради, громадянин ОСОБА_2 , 1966 р.н., є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу, встановленої 18.03.1983 з дитинства, безтерміново, проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та потребує постійного стороннього догляду (а.с. 19).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №647 від 17.09.2025, громадянин ОСОБА_2 на даний час виявляє ознаки стійкого, хронічного психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості. Вказаний психічний розлад позбавляє ОСОБА_2 здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 61-63).

Судом першої інстанції встановлено, що громадянин ОСОБА_2 є рідним дядьком заявника ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 8, 12, 16).

Відповідно до повідомлення старости Канавського старостинського округу від 20.10.2025 №14.1-33/71, ОСОБА_2 проживає одиноко в АДРЕСА_1 , обслуговується соціальним працівником, яка два рази на тиждень приходить надавати соціальні послуги. ОСОБА_2 має рідного брата ОСОБА_5 , який здійснює догляд за останнім, приїжджаючи декілька разів на тиждень, забезпечуючи продуктами харчування та всім необхідним. Інформації щодо участі громадянина ОСОБА_1 в житті свого дядька ОСОБА_2 відсутня (а.с. 157).

З подання Органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Кобеляцької міської ради від 24.10.2025 про доцільність призначення опікуном ОСОБА_1 над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі визнання його недієздатним, вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в родинних відносинах з ОСОБА_2 , а саме є його племінником. Заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а фактично проживає: АДРЕСА_3 . Заявник ОСОБА_1 працевлаштований ПП «Фішгуд» на посаду водія. За результатами обстеження умов життя майбутнього опікуна ОСОБА_1 встановлено, що будинок одноповерховий, загальною площею 59,5 кв.м, житловою площею 31,1 кв.м, умови проживання в будинку задовільні, чисто та охайно, необхідна побутова техніка та меблі наявні, також наявні всі комунікації та зручності. Власником будинку є заявник ОСОБА_1 , разом з ним проживає його дружина та двоє малолітніх дітей. Громадянин ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, тому Орган опіки та піклування у разі визнання останнього недієздатним, з метою забезпечення та захисту соціальних та майнових прав недієздатної особи, беручи до уваги те, що заявник ОСОБА_1 виявив бажання дбати про свого дядька, створив необхідні йому побутові умови, має можливість забезпечити доглядом та лікування, вважає, що за доцільне призначити опікуном ОСОБА_1 над ОСОБА_2 (а.с. 85-87).

Суд першої інстанції звернув увагу, що подання органу опіки та піклування повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має як найкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. При цьому, таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Таким чином, Орган опіки і піклування, надаючи рекомендацію щодо призначення опікуна недієздатній особі, має перевірити його можливість (побутову та фізичну) виконувати опікунські обов`язки.

Разом з тим, суд першої інстанції критично оцінив подання Органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Кобеляцької міської ради щодо доцільності призначення опікуном ОСОБА_1 над недієздатним, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції зазначив, що внесене Органом опіки та піклування подання про можливість призначення заявника опікуном над недієздатним не містить належної мотивації, чому саме заявника, який не проживає разом із ОСОБА_2 , який, у свою чергу, відповідно до висновку лікарської комісії №18 від 07.03.2025 медичного закладу Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради потребує постійного стороннього догляду, необхідно призначити опікуном над недієздатним.

Окрім цього, у поданні не зазначено, за якою адресою створені умови для проживання недієздатного ОСОБА_2 , чи за основним місцем проживання заявника у місті Кременчук, чи за постійним місцем проживання недієздатного, оскільки відповідно до акта обстеження умов життя майбутнього опікуна особи, яка потребує опіки, вбачається, що заявник проживає у місті Кременчук, має наступний склад сім`ї: дружина та двоє малолітніх дітей, у власності має житловий будинок, який, у свою чергу, складається із двох суміжних (прохідних) кімнат. Зазначений акт не містить інформації щодо створення умов за місцем проживання заявника для проживання недієздатного.

Отже, із наданих суду доказів не можливо достеменно встановити, що виключно заявник має можливість виконувати обов`язки опікуна, утримувати ОСОБА_2 та здійснювати опіку над недієздатним дядьком.

Тобто, надане суду першої інстанції подання Органу опіки та піклування є формальним, поверхневим, без належної мотивації і обґрунтування та не відповідає вимогам закону, встановленим для вирішення подібних питань.

Таке подання Органу опіки і піклування має рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Цьому документу може бути надана лише оцінка у сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений.

Також, з описової частини висновку судово-психіатричної експертизи №647 від 17.09.2025 (анамнез життя) вбачається, що після смерті батьків ОСОБА_2 з 2014 проживає в батьківському будинку сам. Періодично навідує його старший брат ОСОБА_5 . Доглядальниця 3-4 рази на тиждень готує йому їжу. Сам її дістає з холодильника, розігріває на газовій плиті. Взимку сам топить дровами грубу. Психічний стан підекспертного ОСОБА_2 : заведений до кабінету під руки братом. Контакт ускладнений в тому числі через легку приглухуватість та практично відсутність зору. Виглядає старшим свого віку. Називає своє ім`я. Поняття по батькові не розуміє. По голосу присутнього брата впізнає, називає ОСОБА_6 , ступеня родства не розуміє. Про існування племінника не знає. Пам`ятає ім`я матері та батька (а.с. 62-63).

Отже, суд першої інстанції, оцінюючи описову частину висновку судово-психіатричної експертизи в частинні анамнезу життя ОСОБА_2 , не може достеменно встановити, що виключно заявник має можливість виконувати обов`язки опікуна та здійснювати опіку над недієздатним дядьком.

Допитаний у суді першої інстанції свідок ОСОБА_5 надав показання, що ОСОБА_2 є меншим його рідним братом. За станом здоров`я він не може виконувати функцію опікуна та доглядати свого брата, оскільки переніс інфаркт. На даний час проживає разом із дружиною у власному житловому будинку, який опалюється дровами. Дрова рубає сам. Дружина за станом здоров`я також не може доглядати за братом. На сімейних зборах було вирішено, що опікуном над ОСОБА_2 повинен бути син ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції критично оцінив показання свідка в частині того, що ОСОБА_1 повинен виконувати обов`язки щодо опікунства над дядьком, оскільки під час розгляду справи та дослідження письмових доказів судом першої інстанції не встановлено, що виключно заявник, проживаючи в місті Кременчук та працюючи водієм, на період роботи, не перебуваючи за місцем свого проживання, має можливість виконувати обов`язки опікуна щодо догляду за дядьком ОСОБА_2 , який відповідно до лікарського висновку лікарської комісії №18 від 07.03.2025 потребує постійного догляду.

Отже, враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи, який був наданий експертами 17.09.2025, вид психічного захворювання, яким страждає ОСОБА_2 , тривалість цього захворювання, суд першої інстанції вважав необхідним встановити строк дії рішення про визнання його недієздатним - два роки.

Окрім цього, учасникам справи необхідно роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник Органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Відповідно до ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України у разі визнання особи недієздатною, опіку над нею встановлює суд. Він же призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування.

Статтею 62 ЦК України визначено, що опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна.

Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом чи лікування.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Відсутність цього подання унеможливлює вирішення судом вказаного питання, так як саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна. Вирішуючи питання про призначення опіки, суд не діє самостійно, а ухвалює рішення на підставі подання органу опіки та піклування за його заявою чи заявою особи, призначеної піклувальником або опікуном.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №736/1508/17 (провадження №61-39361св18), від 28.02.2024 у справі №372/3474/21 (провадження №61-16349св23).

У постанові Верховного Суду від 08.01.2024 у справі №753/1905/22 (провадження №61-8758св23) вказано про те, що призначення опіку над недієздатною особою здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має враховувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

У силу ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК України передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти росії» (2008), адже ч.6 ст.300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у два роки.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у призначенні заявника опікуна, виходячи з наступного.

Предметом апеляційного перегляду є рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 січня 2026 року в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 . 

В іншій частині рішення суду першої інстанції учасниками справи не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Розглядаючи в цій частині заяву, суд першої інстанції правильно визначився з характером правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

За змістом ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 цього Кодексу опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Частинами 4, 5 ст. 63, ч. 1 ст. 67 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Таким чином, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 №34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування.

Пунктом 2.1 Правил передбачено, що опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Пунктом 2.4. визначено, що опіка встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Згідно з п. 3.1 Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Пунктом 3.3. Правил визначено, що документами, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, є: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.

За змістом п. 4.3 Правил опіки та піклування, як правило, опікун (піклувальник) повинен проживати разом з підопічним і може бути прописаний на житловій площі останнього на період виконання своїх обов`язків.

Главою 2 розділу IV ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Частиною 1 ст. 300 ЦПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №736/1508/17 (провадження №61-39361св18), від 23.11.2021 у справі №751/9572/19 (провадження №61-3053св21), від 28.07.2024 у справі №372/3474/21 (провадження №61-16349св23), від 24.07.2024 у справі №727/597/24 (провадження №61-6720св24).

Верховний Суд у постанові від 16.12.2020 у справі №336/5652/18 зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

У справі встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, яка призначена безстроково, що підтверджується довідкою про встановлення групи інвалідності (а.с. 15, 17-18).

ОСОБА_2 є рідним дядьком заявника ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 8, 12, 16).

Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №18 від 07.03.2025 Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради, громадянин ОСОБА_2 , 1966 р.н., є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу, встановленої 18.03.1983 з дитинства, безтерміново, проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та потребує постійного стороннього догляду (а.с. 19).

З висновку судово-психіатричного експерта №647 від 17.09.2025 вбачається, що громадянин ОСОБА_2 на даний час виявляє ознаки стійкого, хронічного психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості. Вказаний психічний розлад позбавляє ОСОБА_2 здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 61-63).

З описової частини висновку судово-психіатричної експертизи №647 від 17.09.2025 (анамнез життя) вбачається, що після смерті батьків ОСОБА_2 з 2014 проживає в батьківському будинку сам. Періодично навідує його старший брат ОСОБА_5 . Доглядальниця 3-4 рази на тиждень готує йому їжу. Сам її дістає з холодильника, розігріває на газовій плиті. Взимку сам топить дровами грубу. Психічний стан підекспертного ОСОБА_2 : заведений до кабінету під руки братом. Контакт ускладнений в тому числі через легку приглухуватість та практично відсутність зору. Виглядає старшим свого віку. Називає своє ім`я. Поняття по батькові не розуміє. По голосу присутнього брата впізнає, називає ОСОБА_6 , ступеня родства не розуміє. Про існування племінника не знає. Пам`ятає ім`я матері та батька (а.с. 62-63).

З повідомлення старости Канавського старостинського округу №14.1-33/71 від 20.10.2025 вбачається, що ОСОБА_2 проживає одиноко в АДРЕСА_1 , обслуговується соціальним працівником, яка два рази на тиждень приходить надавати соціальні послуги. ОСОБА_2 має рідного брата ОСОБА_5 , який здійснює догляд за останнім, приїжджаючи декілька разів на тиждень, забезпечуючи продуктами харчування та всім необхідним. Інформації щодо участі громадянина ОСОБА_1 в житті свого дядька ОСОБА_2 відсутня (а.с. 157).

Згідно подання Органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Кобеляцької міської ради про доцільність призначення опікуном ОСОБА_1 над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.10.2025, вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в родинних відносинах з ОСОБА_2 , а саме є його племінником. Заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а фактично проживає: АДРЕСА_3 . Заявник ОСОБА_1 працевлаштований ПП «Фішгуд» на посаду водія. За результатами обстеження умов життя майбутнього опікуна ОСОБА_1 встановлено, що будинок одноповерховий, загальною площею 59,5 кв.м, житловою площею 31,1 кв.м, умови проживання в будинку задовільні, чисто та охайно, необхідна побутова техніка та меблі наявні, також наявні всі комунікації та зручності. Власником будинку є заявник ОСОБА_1 , разом з ним проживає його дружина та двоє малолітніх дітей. Громадянин ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, тому Орган опіки та піклування у разі визнання останнього недієздатним, з метою забезпечення та захисту соціальних та майнових прав недієздатної особи, беручи до уваги те, що заявник ОСОБА_1 виявив бажання дбати про свого дядька, створив необхідні йому побутові умови, має можливість забезпечити доглядом та лікування, вважає, що за доцільне призначити опікуном ОСОБА_1 над ОСОБА_2 (а.с. 85-87).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині вимоги про призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що підстави для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над ОСОБА_2 відсутні, а подання Органу опіки та піклування про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном оцінив як такий, що винесений передчасно, без повного дослідження усіх обставин та фактично ґрунтується на виявленій ініціативі лише заявника про призначення його опікуном та не містить обґрунтування відповідності призначення його опікуном.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_2 зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18), ОСОБА_1 проживає в іншому населеному пункті - м. Кременчук, який є значно віддаленим (105 км) від місця проживання ОСОБА_2 , а внесене до суду подання Органу опіки та піклування про доцільність призначення заявника опікуном над ОСОБА_2 не містить достатніх обґрунтувань такої доцільності, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 у частині вимог про призначення його опікуном над ОСОБА_2 .

Колегія суддів додатково звертає увагу на те, що у зазначеному поданні Органу опіки та піклування не проаналізована фізична можливість ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_2 , зважаючи на їх проживання у різних населених пунктах. Відсутня інформація про інших родичів, а також про необхідність покращення захисту інтересів ОСОБА_2 , сприяння його нормальному життєзабезпеченню саме шляхом призначення опікуном ОСОБА_1 .

З огляду на те, що подання Органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Кобеляцької міської ради не відповідає вимогам щодо його обґрунтованості, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку про відсутність підстав для його прийняття.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постановах від 04.06.2025 у справі №348/1679/24, від 23.07.2025 у справі №279/3630/24, від 04.09.2025 у справі №343/187/24, від 17.09.2025 у справі №686/21841/24, від 08.10.2025 у справі №127/13397/24, від 05.03.2026 у справі №373/2174/24.

Посилання в апеляційній скарзі на неналежну оцінку судом першої інстанції доказів у справі, не заслуговують на увагу, оскільки, згідно з частинами другою, третьою статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Така оцінка доказам у справі, які були предметом дослідження в суді першої інстанції, надана судом.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 відповідає вимогам, встановленим законодавством для призначення опікунів, має побутову та фізичну можливість виконувати обов`язки опікуна, то ці доводи не впливають на законність і обгрунтованість рішення суду та спростовуються зібраними у справі доказами.

Наведені у апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки усім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу та не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки усім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 – 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Альошкіної Олени Ігорівни – залишити без задоволення.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 січня 2026 року в частині відмови у задоволенні вимоги про призначення опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його племінника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 – залишити без змін.

В іншій частині рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 січня 2026 року не оскаржувалося та не переглядалося. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повний текст постанови складено 27 квітня 2026 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов