П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/12688/25	

Перша інстанція: суддя Ярощук В.Г.,
повний текст судового рішення
складено 26.01.2026, м. Миколаїв
П`ятий апеляційний адміністративного суд у складі:
Головуючої-судді: Казанчук Г.П.
суддів: Єщенка О.В., Градовського Ю.М.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дійї протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 

ВИКЛАД ОБСТАВИН:
26 листопада 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява скаргу ОСОБА_1 (далі – позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – відповідач) про:
визнання протиправними дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про порушення правил військового обліку позивачем;
зобов`язання відповідача виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про порушення правил військового обліку позивачем.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на військовому обліку у відповідача і після оновлення свого електронного військово-облікового документа він дізнався про нібито порушення ним правил військового обліку. Позивач наголосив на тому, що оскільки він не притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 2101 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі – КУпАП), тому відповідно Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” (далі – Закон 1951-VIII) не було правових підстав для внесення до Реєстру відомостей про порушення ним правил військового обліку.
У відзиві на позовну заяву від 19.12.2025 відповідач заперечив проти позову і просив у його задоволені відмовити у повному обсязі. Відзив умотивовано тим, що позивач у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 на виконання Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку” не уточнив свої персональні дані, а здійснив це лише 26.09.2025. На переконання відповідача, у діях позивача є ознаки наявності складу адміністративного правопорушення, встановленого частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке триваючим правопорушенням до дня оновлення військовозобов`язаним відповідних персональних даних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відповідач наголосив на тому, що ним не вносилися відомості про порушення правил військового обліку з боку позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомості про розшук, а зазначене є лише відображенням звернення поданого до органів Національної поліції для доставлення позивача, як особи, яка, відповідно до зібраних відомостей на думку відповідача, скоїла адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема й для того, щоб і військовозобов`язаний, побачивши зазначене, міг особисто прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому перебуває на військовому обліку, для з`ясування обставин та надання доказів відсутності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності у разі наявності таких. Підставою внесення таких даних вказано не прибуття за бойовою повісткою до ТЦК та СП.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 , через свого представника Котляра Ю.О., подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
Апелянт покликається на те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, створення відповідачем «звернення на доставлення» до органів поліції на підставі ст. 259, 262 КУпАП з метою «складання протоколу» є завідомо протиправним, оскільки сама процедура складання протоколу у даному випадку законом не передбачена.
Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність події та складу правопорушення (ст. 247 КУпАП), що робить будь-які записи про «порушення» в базі даних недостовірними.
Рух справи в апеляційному суді:
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2026 відкрито апеляційне провадження та витребувано матеріали справи і призначено апеляційну скаргу до розгляду у письмовому провадженні.
У період з 09 травня 2026 року по 15 травня 2026 року суддя Казанчук Г.П не здійснювала правосуддя через тимчасову непрацездатність.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд, -
УСТАНОВИВ:
Як вірно встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду, згідно військово-облікового документу, сформованими позивачем 17.09.2025 через мобільний застосунок “РЕЗЕРВ+”, він є військовозобов`заним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою “Порушення правил військового обліку”, дані про місце проживання не уточнені, “ТЦК та СП 07.05.2025 звернувся до Нацполіції, щоб доставити Вас для складання протоколу. Причина: Не уточнили дані до 16.07.2024”.
Відповідно до облікової картки позивача у зв`язку не уточненням вчасно облікових даних відповідач 07.05.2025 звернувся до органу Національної поліції із поданням про його доставку. 
Військово-облікові дані позивач оновив 26.09.2025.
Отже наявність протиправних дій щодо внесення до Реєстру відомостей про порушення позивачем правил військового обліку є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.
Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України “Про військову службу і військовий обов`язок” (далі – Закон 2232-ХІІ) військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.
Абзацом третім частини десятої статті 1 Закону 2232-ХІІ встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі – відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України – за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України – за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду (абзац другий частини першої статті 22 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”).
Абзацом четвертим підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку” установлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” (далі – Закон 1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Реєстр) – інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно з частиною першою статті 6 Закону 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:
1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У статті 7 Закону 1951-VIII містяться перелік персональних дані призовника, військовозобов`язаного та резервіста.
Натомість статтею 8 Закону 1951-VIII визначено, що до службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать:
1) відомості про виконання військового обов`язку;
2) відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи);
3) відомості про проходження альтернативної (невійськової) служби відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу";
4) відомості про участь у бойових діях.
Частиною третьою стаття 12 Закону 1951-VIII встановлено, що персональні та службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться до бази даних Реєстру у формі запису – сукупності всіх даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, передбачених статтями 7 і 8 цього Закону.
Згідно з пунктом 201 частини першої статті 7 Закону 1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про притягнення призовника, військовозобов`язаного та резервіста до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджено Постановою КМУ 1487 від 30.12.2022 (далі – Порядок 1487 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п.2 Порядку ?1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо:
фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками;
здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;
подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Абзацом 2 п.3 Порядку 1487 визначено, що для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до абзацу сьомого пункту 4 Порядку 1487 завданнями військового обліку є, зокрема, забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку.
Згідно з п.16 Порядку 1487 військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації - на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів.
Персонально-первинний військовий облік передбачає облік відомостей стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці. У селах та селищах, а також у містах ведення такого обліку покладається на виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.
Персональний військовий облік передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи (служби) або навчання та покладається на керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.
Аналізуючи вищезазначені норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що відомостостями про виконання військового обов`язкувійськовий, зокрема, є облік відомостей (персональних та службових даних) військовозобов`язаного, у тому числі і інформації щодо обов`зку оновити персональні дані. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що інформація про порушення військового обліку є відмінною від інформації про притягнення особи до адміністративної відповідачальності за порушення військового обліку.
Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку” установдегл, що: 1) під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року 2105-IX:
громадяни чоловічої статі, які мають спеціальні звання (класні чини) та проходять службу в Національній поліції України, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, Бюро економічної безпеки України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній кримінально-виконавчій службі України, Національному антикорупційному бюро України, органах прокуратури, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом стати на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за своїм місцем проживання;
громадяни України, які були зняті з військового обліку у зв`язку з вибуттям за межі України на строк більше трьох місяців, зобов`язані протягом 30 днів з дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України, що визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном, стати на військовий облік громадян України;
громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:
у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);
у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);
звільнені зі служби громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які мають спеціальні звання (класні чини), в тому числі у зв`язку з виходом на пенсію, з Міністерства внутрішніх справ України, Національного антикорупційного бюро України, Національної поліції України, Державного бюро розслідувань, органів та підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Служби судової охорони, органів прокуратури, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, Бюро економічної безпеки України, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом стати на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за своїм місцем проживання;
військовозобов`язані працівники центрального органу виконавчої влади із спеціальним статусом, на який покладається попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних та інших кримінальних правопорушень, віднесених до його підслідності, та державного правоохоронного органу, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його компетенції, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації;
Аналіз вищезазначеної норми свідчить про те, що позивач був зобов`язаний до 16 липня 2024 року самостійно уточнити свої персональні дані.
Колегія суддів зазнаяає, що відомості про виконання позивачем військового обов`язку, зокрема про неуточнення персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку”, тобто до 16.07.2024, відноситься до службової інформації.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з військово-обліковим документом, сформованими 17.09.2025 через мобільний застосунок “РЕЗЕРВ+”, позивач не уточнив до 16.07.2024 свої персональні дані. Спору в цій частині колегія не вбачає, оскільки позивачем не заявлено на спростування вказаної інформації жодного доводу.
Відповідно до облікової картки позивача у зв`язку не уточненням вчасно облікових даних відповідач 07.05.2025 звернувся до органу Національної поліції із поданням про його доставку. 
Військово-облікові дані позивач оновив 26.09.2025.
При цьому, колегія суддів зауважує, що спір полягає, як вказує позивач на протиправних діях саме по внесенню інформації про порушення ним військового обліку. При цьому, позивач помилково ототожнює поняття щодо порушення.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстнаці, що до службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервістів належать відомості про виконання військового обов`язку (пункт 1 частини першої статті 8 Закону 1951-VIII).
З вищевикладеного слідує, що відповідач правомірно вніс в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів службові дані про невиконання позивачем обов`язку щодо оновлення персональних даних до 16.07.2024, які в подальшому відобразилась у мобільному застосунку “РЕРЕЗВ+” у формі відмітки “Порушення правил військового обліку”.
Отже, колегі суддів вдруге наголошує, що Законом 1951 унормовано внесення до Реєстру даних, як про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП, так і про виконання особою військового обов`язку, до якого, серед іншого, відповідно до ч.3 ст.1 Закону 2232 включено обов`язок дотримання правил військового обліку.
Колегія суддів зауважує, що вказана відмітка "порушення військового обліку" не свідчить про наявність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а лише відображає наявність у вказаному реєстрі відомостей про невиконання позивачем обов`язку щодо своєчасного оновлення персональних даних у відповідному реєстрі.
При цьому, доказів своєчасного, до 16 липня 2024 року, оновлення своїх персональних надних, позивачем не надано.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що військовозобов`язані мають обов`язок уточнення своїх персональних даних.
За таких обставин, суд першої інстанції не вбачав жодної протиправності в діях відповідача щодо інформування органів поліції про виявлення з боку позивача ознак адміністративного правопорушення щодо порушення правил військового обліку та внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Колегія суддів вважає, що підставою для внесення даних до Реєстру про притягнення особи до адміністративної відповідальності, є складання відповідної постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП, на чому наголошує й позивач.
Проте, з огляду на вищенаведені положення законодавства, відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності жодним чином не свідчить про дотримання позивачем (військовозобов`язаним) правил військового обліку.
Позивач безпідставно ототожнює між собою поняття «притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку» (тобто покладення на особу міри відповідальності за допущене порушення) та «порушення правил військового обліку» (тобто вчиненням дій/допущенням бездіяльності щодо дотримання покладеного на військовозобов`язаного військового обов`язку).
Отже, достатньою підставою для внесення до Реєстру даних про порушення військовозобов`язаним правил військового обліку є сам факт допущеного порушення, незалежно від того, чи притягнуто особу до адміністративної відповідальності за його вчинення.
Як свідчать матеріали справи, позивач порушив правила військового обліку, а саме обов`язок оновлення персональних даних до 16 липня 2024 року.
Відповідачем до Реєстру внесені дані про порушення позивачем правил військового обліку, а саме – «не оновлення персональних даних».
Отже, відповідачем до реєстру внесені дані про порушення позивачем правил військового обліку, а не про притягнення його до адміністративної відповідальності, тому відсутність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не створювала для відповідача перешкод у внесенні таких даних до Реєстру та не свідчила про протиправність його дій.
Таким чином. за встановлених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно дослідив обставини по справі, надані докази, у зв`язку із чим надав правильну оцінку позовним вимогам позивача. А відтак, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
За правилами статті 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи вищевказане та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, однак вважає за необхідне змінити рішення суду, шляхом викладення його мотивувальної частини висновками, викладеними у цій постанові, в іншій частині судове рішення підлягає залишенню без змін. Підстав для перерозподілу судових витрат не має.
Керуючись статтями 246,315,317,325,328 КАС України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року змінити, шляхом викладення мотивувальної у редакції цієї постанові.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуюча-суддя: Г.П. Казанчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: О.В. Єщенко