МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Миколаїв. 
25.06.2026 р. Справа № 400/1069/26 

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О., з секретарем судового засідання Козаченко П.А., за участю представників сторін:
позивач - Бендусов Д.О.,
від відповідача - Галицький С.О. - самопредставництво,
розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 ,  АДРЕСА_1 , 	
до	Головного управління Національної поліції  в Миколаївській області,  вул. Захисників Миколаєва, 5, м. Миколаїв, 54005, 	
про	визнання протиправним та скасування наказу від 20.01.2026 № 79 о/с в частині; поновлення на посаді з 20.01.2026;  стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 	
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.05.2026 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 20.01.2026 № 79 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію"; поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора відділення спеціальних операцій батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з 21.01.2026; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 21.01.2026 по 27.05.2026 всього у сумі 57 180,76 гривень (п`ятдесят сім тисяч сто вісімдесят грн сімдесят шість коп), без врахування середньої заробітної плати за один місяць, що підлягає негайному виконанню; Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Захисників Миколаєва, 5, м. Миколаїв, 54005, код ЄДРПОУ 40108735) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за один місяць в розмірі 19 164,98 гривень (дев`ятнадцять тисяч сто шістдесят чотири грн дев`яносто вісім коп).
02.06.26 від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, просить стягнути на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 17 939,70 грн.
Також представником позивача надані докази понесення позивачем судових витрат на правову допомогу в сумі 17 939,70 грн: договір про надання правничої допомоги № 09/07/25 від 28.07.2025, що був укладений між ОСОБА_1 і адвокатом Орловським М.А., акт приймання передачі від 27.05.2026, платіжна інструкція від 29.01.2026, квитанція від 03.02.2026.
В засіданні суду позивач подану заяву про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підтримав, просить ухвалити додаткове рішення.
Представник відповідача проти задоволення вказаного клопотання заперечив, мотивуючи це неспівмірністю заявлених витрат з предметом спору та складністю справи, просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу або відмовити позивачу у стягненні таких витрат повністю. 
В засіданні суду 25.06.2026 були проголошені вступна та резолютивна частини додаткового рішення.
Частиною 2 ст. 134 КАС України передбачено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.
Положеннями ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо. 
В даному випадку сума витрат на правову допомогу в розмірі 17 939,70 грн є цілком розумною, виходячи з предмету розгляду даної справи, а саме скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. 
Фактичне понесення позивачем суми витрат на правову допомогу підтверджено наявними у справі доказами.
Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що розмір витрат на професійну правничу допомогу повинен бути пропорційним до предмету спору та співмірним до тих витрат, які поніс позивач, в зв`язку з прийняттям відповідачем протиправного рішення.
Відповідачем не наведено обгрунтованих підстав зменшення таких витрат, а також не зазначено, яку саме суму витрат на правничу допомогу він вважає пропорційною та співмірною.
З урахуванням матеріалів справи, суд дійшов висновку, що сума витрат позивача на правову допомогу в розмірі 17939,70 грн є цілком співмірною та пропорційною предмету розгляду справи. 
Заяву позивача про стягнення на його користь витрат на правничу допомогу належить задовольнити повністю.
Таким чином, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 17 939,70 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 245, 246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України
ВИРІШИВ:
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Захисників Миколаєва, 5, м. Миколаїв, 54005, код ЄДРПОУ 40108735) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 17 939,70 (сімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять грн сімдесят коп) гривень.
Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Повний текст складено та підписано 25.06.2026.

Суддя Н.О. Бульба