ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
28.05.2026	Справа № 910/10832/24	
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Шмиги В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АБС-УКР» про ухвалення додаткового рішення та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінвіль Сервіс» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/10832/24
За позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грінвіль Парк Київ»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «АБС-УКР»
та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінвіль Сервіс»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Касандрович Тетяна Олексіївна
про скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод у користуванні майном
Представники учасників справи: не з`явились.
ВСТАНОВИВ:
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грінвіль Парк Київ» (далі - заявник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінвіль Сервіс» про:
- скасування державної реєстрації права власності за Приватним акціонерним товариством «АБС-УКР» (ЄДРПОУ: 24720911) приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Пимоненка Миколи, 19, група нежитлових приміщень №350, площею 155.5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2784821080000, номер відомостей про речове право 51453339 (вимога адресується відповідачу - ПАТ «АБС-УКР»);
- усунення співвласникам багатоквартирного будинку за адресою: м. Київ, вул. Пимоненка Миколи, 19 перешкод у здійсненні ними права користування спільним майном, шляхом виселення Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР» з приміщення №350 «приміщення майстерні служби експлуатації будинку», площею 155.5 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пимоненка Миколи, 19 (вимога адресується відповідачу - ПАТ «АБС-УКР»);
- усунення співвласникам багатоквартирного будинку за адресою: м. Київ, вул. Пимоненка Миколи, 19 перешкод у здійсненні ними права користування спільним майном, шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінвіль Сервіс» з приміщення №350 «приміщення майстерні служби експлуатації будинку», площею 155.5 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пимоненка Миколи, 19 (вимога адресується відповідачу - ТОВ «Грінвіль Сервіс»).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/10832/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2026 у задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грінвіль Парк Київ» до Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінвіль Сервіс» про скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод у користуванні майном відмовлено.
09.03.2026 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій відповідач-1 просить суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 160000,00 грн та витрати на проведення експертиз у розмірі 128889,60 грн.
Також, 09.03.2026 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінвіль Сервіс» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, у якій відповідач-2 просить суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60000,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2026 призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 16.04.2026.
23.03.2026 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грінвіль Парк Київ» надійшло клопотання про зменшення заявлених відповідачами до стягнення сум витрат на професійну правничу допомогу, а саме: ПрАТ «АБС-УКР» до 15000,00 грн, а ТОВ «Грінвіль Сервіс» до 5000,00 грн, крім того позивач просив відмовити у стягненні витрат на проведення експертизи №1809/1 у сумі 78000,00 грн.
Вказане клопотання мотивовано тим, що представництво інтересів ПрАТ «АБС-УКР» здійснював адвокат Самсонович, і виключно адвокат Самсонович оголошував у судових засіданнях пояснення, заперечення, клопотання в інтересах ПрАТ «АБС-УКР», а враховуючи складність справи, об`єм її матеріалів, потреби у залученні відповідачем-1 додаткового адвоката Неведомського не було, тому витрати на його залучення повинен нести саме відповідач. Позивач також зауважив, що адвокат Неведомський понад 3 роки здійснює представництво інтересів ПрАТ «Грінвіль Сервіс» та афілійованих осіб у справах з ОСББ «Грінвіль Парк Київ», що свідчить про те, що заявлені судові витрати є надмірними та кратно меншими. На переконання позивача, заявлені відповідачами витрати не відповідають критеріям співмірності, а доводи про те, що даний спір стосувався вартісного приміщення, яке за наслідками розгляду даного спору могло б вибути з їх власності, є необґрунтованими, адже позивач вважає, що дана справа не є справою підвищеної складності та не має особливого значення для відповідачів. Крім того, позивач наголосив на безпідставності заявлених до стягнення витрат на проведення експертного дослідження №1809/1 (долученого відповідачем-1 до справи), так як останній не мав жодного значення для правильного вирішення даної справи, як і не дозволяв встановити обставини щодо того, для яких цілей приміщення будувалось згідно проектною документацією, з огляду на це, судом було призначено власну експертизу у даній справі.
У судовому засіданні 16.04.2026 суд, у відповідності до приписів статті 216 Господарського процесуального кодексу України, оголосив перерву до 29.04.2026.
Судове засідання, призначене на 29.04.2026, не відбулось.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2026 призначено судове засідання у справі на 07.05.2026.
У судовому засіданні 07.05.2026 суд, у відповідності до приписів статті 216 Господарського процесуального кодексу України, оголосив перерву до 28.05.2026.
У судове засідання 28.05.2026 представники учасників справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду заяв повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
За таких обставин, враховуючи, що учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд заяви Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР» про ухвалення додаткового рішення та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінвіль Сервіс» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/10832/24, суд на місці постановив розгляд заяв відповідачів проводити за їх відсутності.
Приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У той же час, враховуючи встановлені приписами ст. 238 Господарського процесуального кодексу України вимоги до змісту рішення суду та визначений у ст. 240 Господарського процесуального кодексу України порядок проголошення судового рішення, вбачається, що у разі якщо учасник справи в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України до закінчення судових дебатів у справі заявив про намір подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду докази на підтвердження розміру судових витрат, суд, після надходження відповідних доказів від учасника справи, може вирішити питання щодо розподілу судових витрат не інакше як шляхом ухвалення додаткового рішення.
Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2026 року у справі №910/10832/24 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених сторонами під час розгляду даної справи на оплату послуг професійної правничої допомоги, оскільки представники відповідачів скористались своїм правом на подання таких доказів протягом 5 днів після ухвалення рішення суду в даній справі у порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).
У поданій до суду заяві, відповідач-1 просить суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 160000,00 грн та витрати на проведення експертиз у розмірі 128889,60 грн.
У свою чергу, відповідач-2 у поданій до суду заяві, просить суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60000,00 грн.
За приписами частин 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесення судових витрат, в тому числі на правову допомогу, Приватним акціонерним товариством «АБС-УКР» надано копії: договору про надання правової допомоги №16/09 від 16.09.2024 (далі - договір №16/09), укладеного між адвокатом Неведомським Вадимом Олексійовичем (далі - адвокат) та Приватним акціонерним товариством «АБС-УКР» (далі - клієнт); додаткової угоди №1 від 16.09.2024 до договору про надання адвокатських послуг №16/09 від 16.09.2024; додаткової угоди №2 від 27.12.2024 до договору про надання адвокатських послуг №16/09 від 16.09.2024; акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 04.03.2025 до договору про надання адвокатських послуг №16/09 від 16.09.2024; договору про проведення будівельно-технічної експертизи №02/09-2024 від 18.09.2024, укладеного між Приватним акціонерним товариством «АБС-УКР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр експертних інновацій»; заяви ПрАТ «АБС-УКР» на проведення експертизи до ТОВ «Центр експертних інновацій» від 18.09.2024; рахунку на оплату №180920241 від 18.09.2024 на суму 78000,00 грн; платіжної інструкції №6367 від 18.09.2024 на суму 78000,00 грн; акту надання послуг №009 від 24.09.2024 на суму 78000,00 грн; платіжної інструкції №6774 від 16.05.2025 на суму 50889,60 грн; акту здачі-приймання висновку експерта №3772/25-42 від 15.10.2025, загальною вартістю 50889,60 грн; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3117 від 29.11.2007; ордеру на надання правничої допомоги, серії АА №1478900.
Відповідно до пункту 1.1 договору №16/09 за цим договором адвокат зобов`язується надати клієнту адвокатські послуги (правову допомогу) зазначені у п. 2.1. цього договору (далі за текстом - послуги), а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги у відповідності з п. 4 цього договору.
Згідно пункту 2.1 договору №16/09 під адвокатськими послугами (адвокатська діяльність), сторони договору розуміють незалежну професійну діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва, в тому числі і в судах, та надання інших видів правової допомоги клієнту.
За умовами пункту 2.2 договору №16/09 адвокат зобов`язується надавати адвокатську допомогу клієнту, направлену на представництво та на захист його інтересів, а саме, але не обмежуючись: при підготуванні будь-яких судових документів: позовів, скарг, заяв, заперечень, клопотань, тощо; в якості уповноваженого представника в усіх судах України, в тому числі і в цивільних, господарських, адміністративних судах, судах апеляційної та касаційної інстанції, в Верховному суді, з усіх питань що прямо чи опосередковано стосуються інтересів клієнта; представляти інтереси клієнта перед державними органами та органами місцевого самоврядування, відділах ЦНАП, з питань що прямо чи опосередковано стосуються оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна належні клієнту; надавати юридичні консультації з питань, що стосуються прав та інтересів клієнта.
Адвокат надає послуги протягом строку дії цього договору (пункт 2.3 договору №16/09).
Пунктом 2.4 договору №16/09 сторони погодили, що по кожному виду послуг по цьому договору, сторони укладають додаткову угоду, з зазначенням переліку та вартості таких послуг. Для виконання представницьких послуг по цьому договору, клієнт видає адвокату відповідну довіреність.
По закінченню кожного календарного місяця, в якому надавались послуги адвокатом по цьому договору, сторони не пізніше останнього дня місяця, укладають відповідний акт наданих послуг, з переліком наданих послуг, їх вартості та розмірів відповідних компенсацій (пункт 2.5 договору №16/09).
За умовами пункту 3.1 договору №16/09 адвокат зобов`язується: надати послуги власними силами у відповідності з умовами розділу 2 цього договору; забезпечити облік наданих послуг і видавати клієнту акти наданих послуг (надалі за текстом - акти) з зазначенням переліку послуг та їх вартості на підставі умов цього договору.
Згідно пункту 3.2 договору №16/09 клієнт зобов`язується: забезпечити адвокату безперешкодне надання послуг за цим договором; надавати адвокату всі необхідні для виконання цього договору документи, матеріали, інформацію, тощо; розраховуватися з адвокатом за надані послуги у порядку та у терміни, визначені в п. 4.2, 4.3 цього договору.
Відповідно до пункту 4.1 договору №16/09 вартість послуг адвоката по цьому договору складається з вартості наданих клієнту послуг за весь період дії цього договору, що формується на підставі укладених між сторонами додаткових угод та актів наданих послуг.
У відповідності до пункту 4.2 договору №16/09 розрахунок за послуги адвоката здійснюється клієнтом шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на розрахунковий рахунок адвоката, на підставі підписаних відповідних актів наданих послуг, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх укладення. Клієнт може проводити розрахунки з адвокатом шляхом здійснення передоплати на підставі підписаних сторонами додаткових угод до цього договору.
Цей договір діє з моменту підписання його сторонами та до 31 грудня 2025 р (пункт 6.1 договору №16/09).
Пунктом 1 додаткової угоди №1 від 16.09.2024 до договору про надання адвокатських послуг №16/09 від 16.09.2024, сторони домовились, у відповідності до п. 2.4 договору, погодити перелік послуг, а саме: представництво інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва, у справі за №910/10832/24 за позовом ОСББ «Грінвіль Парк Київ» до ПрАТ «АБС-УКР» та ТОВ «Грінвіль Сервіс», про скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод в користуванні приміщенням, що включає забезпечення повного юридичного супроводу та підготування усіх процесуальних документів (відзив, заперечення, клопотання, пояснення тощо), включаючи вироблення юридичної позиції та стратегії дій, консультування по справі, підготування та подання усіх необхідних документів, представництво інтересів в суді, вивчення матеріалів справи тощо - на суму 160000,00 грн (підпункт 1.1); додатково клієнтом компенсуються понесені адвокатом витрати, що пов`язані з відправленням поштової кореспонденції, сплата судового збору, інші витрати що адвокат вимушено поніс у зв`язку з наданням послуг - компенсуються на підставі наданих підтверджуючих витрати документів - чеків, квитанцій тощо (підпункт 1.2).
Відповідно до пункту 2 додаткової угоди №1 від 16.09.2024 до договору про надання адвокатських послуг №16/09 від 16.09.2024, передбачені цією додатковою угодою послуги надаються адвокатом за фіксованою вартістю, незалежно від обсягів наданих послуг та витраченого адвокатом часу і наслідків розгляду справи.
Додатковою угодою №2 до договору про надання адвокатських послуг №16/09 від 16.09.2024, сторони досягли згоди та погодили продовжити строк дії договору у зв`язку з чим внесено зміни в договір шляхом викладення наступного пункту в новій редакції: п. 6.1. Цей договір діє з моменту підписання його сторонами та до 31 грудня 2026 року.
04.03.2025 року сторонами було підписано акт №1 приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди №1 від 16.09.2024 по договору про надання адвокатських послуг №16/09 від 16.09.2024, за умовами пункту 1 якого, у відповідності до договору та додаткової угоди №1, адвокатом були надані, а клієнтом прийняті наступні послуги: представництво інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва, у справі за №910/10832/24 за позовом ОСББ «Грінвіль Парк Київ» до ПрАТ «АБС-УКР» та ТОВ «Грінвіль Сервіс», третя особа ПНКМНО Касандрович Т.А., про скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод в користуванні майном. Під час представництва інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва у справі за №910/10832/24, адвокатом зокрема було надано такі послуги: підготування процесуальних документів: відзив; заперечення на відповідь на відзив; пояснення; заяви та клопотання; забезпечення представництва інтересів клієнта в судових засіданнях, зокрема: 14.11.24; 10.12.24; 24.12.24; 24.01.25; 13.02.25; 27.03.25; 25.12.25; 22.01.26;. 26.02.26; 03.03.26 - вартістю 160000,00 грн.
Згідно пункту 2 акту №1 приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди №1 від 16.09.2024 по договору про надання адвокатських послуг №16/09 від 16.09.2024 визначена цим актом вартість наданих послуг, підлягає сплаті адвокату згідно умов цього акту та додаткової угоди №1 до договору, є фіксованою, не залежить від витраченого адвокатом часу та наданого обсягу послуг, та загалом становить 160000,00 грн (сто шістдесят тисяч гривень 00 коп.), без ПДВ, оплату яких клієнт має здійснити протягом одного року.
З урахуванням наданих доказів, відповідач-1 вказує про понесення витрат у розмірі 160000,00 грн за надану правничу допомогу в межах справи №910/10832/24.
У свою чергу, на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Грінвіль Сервіс» надано копії: договору про надання адвокатських послуг №19/07 від 19.07.2023 (далі - договір №19/07), укладеного між адвокатом Неведомським Вадимом Олексійовичем (далі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грінвіль Сервіс» (далі - клієнт); додаткової угоди №28 від 23.09.2024 до договору про надання адвокатських послуг №19/07 від 19.07.2023; додаткової угоди №29/1 від 27.12.2024 до договору про надання адвокатських послуг №19/07 від 19.07.2023; акту №28 від 04.03.2026 приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди №28 від 23.09.2024 по договору про надання адвокатських послуг№19/07 від 19.07.2023 свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3117 від 29.11.2007; ордеру на надання правничої (правової) допомоги, серії АА №1267647 від 19.07.2023.
Відповідно до пункту 1.1 договору №19/07 за цим договором адвокат зобов`язується надати клієнту адвокатські послуги (правову допомогу) зазначені у п. 2.1. цього договору (далі за текстом - послуги), а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги у відповідності з п. 4 цього договору.
Згідно пункту 2.1 договору №19/07 під адвокатськими послугами (адвокатська діяльність), сторони договору розуміють незалежну професійну діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва, в тому числі і в судах, та надання інших видів правової допомоги клієнту.
За умовами пункту 2.2 договору №19/07 адвокат зобов`язується надавати адвокатську допомогу клієнту, направлену на представництво та на захист його інтересів, а саме, але не обмежуючись: при підготуванні будь-яких судових документів: позовів, скарг, заяв, заперечень, клопотань, тощо; в якості уповноваженого представника в усіх судах України, в тому числі і в цивільних, господарських, адміністративних судах, судах апеляційної та касаційної інстанції, в Верховному суді, з усіх питань що прямо чи опосередковано стосуються інтересів клієнта; представляти інтереси клієнта перед державними органами та органами місцевого самоврядування, відділах ЦНАП, з питань що прямо чи опосередковано стосуються оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна належні клієнту; надавати юридичні консультації з питань, що стосуються прав та інтересів клієнта.
Адвокат надає послуги протягом строку дії цього договору (пункт 2.3 договору №19/07).
Пунктом 2.4 договору №19/07 сторони погодили, що по кожному виду послуг по цьому договору, сторони укладають додаткову угоду, з зазначенням переліку та вартості таких послуг. Для виконання представницьких послуг по цьому договору, клієнт видає адвокату відповідну довіреність.
По закінченню кожного календарного місяця, в якому надавались послуги адвокатом по цьому договору, сторони не пізніше останнього дня місяця, укладають відповідний акт наданих послуг, з переліком наданих послуг, їх вартості та розмірів відповідних компенсацій (пункт 2.5 договору №19/07).
За умовами пункту 3.1 договору №19/07 адвокат зобов`язується: надати послуги власними силами у відповідності з умовами розділу 2 цього договору; забезпечити облік наданих послуг і видавати клієнту акти наданих послуг (надалі за текстом - акти) з зазначенням переліку послуг та їх вартості на підставі умов цього договору.
Згідно пункту 3.2 договору №19/07 клієнт зобов`язується: забезпечити адвокату безперешкодне надання послуг за цим договором; надавати адвокату всі необхідні для виконання цього договору документи, матеріали, інформацію, тощо; розраховуватися з адвокатом за надані послуги у порядку та у терміни, визначені в п. 4.2, 4.3 цього договору.
Відповідно до пункту 4.1 договору №19/07 вартість послуг адвоката по цьому договору складається з вартості наданих клієнту послуг за весь період дії цього договору, що формується на підставі укладених між сторонами додаткових угод та актів наданих послуг.
У відповідності до пункту 4.2 договору №19/07 розрахунок за послуги адвоката здійснюється клієнтом шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на розрахунковий рахунок адвоката, на підставі підписаних відповідних актів наданих послуг, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх укладення. Клієнт може проводити розрахунки з адвокатом шляхом здійснення передоплати на підставі підписаних сторонами додаткових угод до цього договору.
Цей договір діє з моменту підписання його сторонами та до 31 грудня 2025 р (пункт 6.1 договору №19/07).
Пунктом 1 додаткової угоди №28 від 23.09.2024 до договору про надання адвокатських послуг №19/07 від 19.07.2023, сторони домовились, у відповідності до п. 2.4 договору, погодити перелік послуг, а саме: забезпечення повного юридичного супроводу та підготування усіх процесуальних документів (відзиву, заперечень, клопотань, пояснень тощо), по справі №910/10832/24, що слухається в Господарському суді м. Києва, за позовом ОСББ «Грінвіль Парк Київ» до ТОВ «Грінвіль сервіс» та ПрАТ «АБС-Укр», про скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод в користуванні приміщенням, включаючи вироблення юридичної позиції та стратегії дій, консультування по справі, підготування та подання усіх необхідних документів, представництво інтересів в суді, вивчення матеріалів справи тощо - на суму 60000,00 грн (підпункт 1.1); додатково клієнтом компенсуються понесені адвокатом витрати, що пов`язані з відправленням поштової кореспонденції, сплата судового збору, інші витрати що адвокат вимушено поніс у зв`язку з наданням послуг - компенсуються на підставі наданих підтверджуючих витрати документів - чеків, квитанцій тощо (підпункт 1.2).
Відповідно до пункту 2 додаткової угоди №28 від 23.09.2024 до договору про надання адвокатських послуг №19/07 від 19.07.2023, передбачені цією додатковою угодою послуги надаються адвокатом за фіксованою вартістю, незалежно від обсягів наданих послуг та витраченого адвокатом часу і наслідків розгляду справи.
Додатковою угодою №29/1 до договору про надання адвокатських послуг №19/07 від 19.07.2023, сторони досягли згоди та погодили продовжити строк дії договору у зв`язку з чим внесено зміни в договір шляхом викладення наступного пункту в новій редакції: п. 6.1. Цей договір діє з моменту підписання його сторони та до 31 грудня 2026 року.
04.03.2026 року сторонами було підписано акт №28 приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди №28 від 23.09.2024 по договору про надання адвокатських послуг №19/07 від 19.07.2023, за умовами пункту 1 якого, у відповідності до договору та додаткової угоди №28, адвокатом були надані, а клієнтом прийняті наступні послуги: представництво інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва, у справі за №910/10832/24 за позовом ОСББ «Грінвіль Парк Київ» до ПрАТ «АБС-УКР» та ТОВ «Грінвіль Сервіс», третя особа ПНКМНО Касандрович Т.А., про скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод в користуванні майном. Під час представництва інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва у справі за №910/10832/24, адвокатом зокрема було надано такі послуги: підготування процесуальних документів: відзив; заперечення на відповідь на відзив; пояснення; заяви та клопотання; забезпечення представництва інтересів клієнта в судових засіданнях, зокрема: 14.11.24; 10.12.24; 24.12.24; 24.01.25; 13.02.25; 27.03.25; 25.12.25; 22.01.26;. 26.02.26; 03.03.26 - вартістю 60000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг, що підлягає сплаті адвокату згідно умов цього акту та додаткової угоди №28 до договору, є фіксованою, не залежить від витраченого адвокатом часу та наданого обсягу послуг, та загалом становить 60000,00 грн (шістдесят тисяч гривень 00 коп.), без ПДВ, оплату яких клієнт має здійснити протягом одного року.
З урахуванням наданих доказів, відповідач-2 вказує про понесення витрат у розмірі 60000,00 грн за надану правничу допомогу в межах справи №910/10832/24.
Судом встановлено, що Неведомський Вадим Олексійович є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру; - погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 та постанові Верховного Суду від 30.01.2024 року у справі №904/9441/21 наголошено на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
В той же час, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Тобто, «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку викладеному у вищевказаній постанові.
При цьому, у постанові від 05.10.2021 у справі №907/746/17 колегія суддів Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2022 у справі №910/429/21 та від 11.11.2022 у справі №909/50/22.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони відповідно до положень статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та у постанові Верховного Суду від 22.12.2022 у справі №922/2666/21.
В той же час, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду відповідачами документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, суд прийшов до висновку, що заявлені до стягнення розміри витрат на оплату послуг адвоката відповідачами не є обґрунтованими та пропорційними до предмета спору та складності даної справи, з урахуванням обсягу наданих послуг (п. 2 ч. 5 ст. 129 ГПК України).
Суд зауважує, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу підлягає оцінці з урахуванням принципів співмірності судових витрат, закріплених у статті 129 Господарського процесуального кодексу України, та принципу розумності і суд повинен дотримуватися збалансованості між правом відповідачів на відшкодування витрат та забезпеченням справедливості для позивача. Надмірно завищені витрати на правничу допомогу, які не знаходять свого обґрунтування у складності справи, обсязі наданих послуг або часі, витраченому адвокатом, не можуть покладатися на позивача у повному обсязі, оскільки це призводитиме до необґрунтованого тягаря для сторони.
Як вбачається із актів приймання-передачі наданих послуг відповідачів, частиною правової допомоги є подання до суду різного роду пояснень, заяв та клопотань.
В контексті означеного слід зауважити, що подання до суду різного роду пояснень (додаткових пояснень) процесуальних заяв та клопотань є важливим, але не визначальним елементом правничої допомоги. Судом враховано, що подача таких пояснень, заяв та клопотань спрямована на уточнення процесуальної та правової позицій сторони, втім їх значення є вторинним у співвідношенні із значенням заяв по суті спору, які містять основні аргументи, способи захисту, підкріплені відповідними доказами, на які сторона покладається для захисту своїх прав та інтересів.
На переконання суду, ефективність правничої допомоги визначається, передусім, якістю формування заяв по суті спору, які виступають основою для оцінки судом матеріально-правової позиції сторін, а тому саме ґрунтовність, системність і правова обґрунтованість таких заяв мають вирішальний вплив на результативність судового розгляду, у той час як процесуальні заяви та клопотання виконують лише допоміжну роль.
Разом з цим, з долучених до заяви актів приймання-передачі наданих послуг вбачається, що адвокатом, зокрема, забезпечувалося представництво інтересів відповідачів, як клієнтів, безпосередньо у судових засіданнях 14.11.24; 10.12.24; 24.12.24; 24.01.25; 13.02.25; 27.03.25; 25.12.25; 22.01.26;. 26.02.26; 03.03.26.
Однак, згідно наявних у матеріалах справи протоколів судових засідань, адвокат Неведомський Вадим Олексійович участі у судовому засіданні 10.12.2024 та 24.12.2024 не приймав, що очевидно не може свідчити про надання відповідачам послуг з представництва інтересів у згаданих судових засіданнях.
Поряд з тим, суд, оцінюючи обсяг наданої відповідачам правничої допомоги, враховує і те, що представництво інтересів двох відповідачів одним адвокатом у межах цієї справи не вимагало від останнього надмірного обсягу роботи чи значних додаткових зусиль.
Зі змісту поданих до суду заяв по суті спору вбачається, що правова позиція обох відповідачів була взаємопов`язаною, ґрунтувалася на одних фактичних обставинах. Виконання адвокатом процесуальних дій, підготовка заяв по суті спору, аналіз доказової бази та формування позиції у спорі здійснювалися щодо одного й того самого предмета спору, а відтак результати такої роботи одночасно стосувалися обох відповідачів.
Суд враховує, що визначальним критерієм є фактичний обсяг виконаної роботи, її складність та необхідність вчинених процесуальних дій для кожного учасника справи. 
У даному випадку, підготовлені адвокатом процесуальні документи, викладені аргументи та здійснене представництво в судових засіданнях стосувалися одночасно обох відповідачів, не потребували розроблення різних правових позицій чи проведення самостійного аналізу відмінних фактичних обставин щодо кожного з них, а відтак значна частина виконаної роботи мала спільний характер та використовувалася для забезпечення захисту інтересів обох відповідачів.
Крім того, спори, пов`язані з скасуванням державної реєстрації права власності та усунення перешкод у користуванні майном, належать до категорії справ, які не вирізняються виключною складністю. Судова практика свідчить, що подібні спори неодноразово розглядалися судами, а позиція Верховного Суду у таких справах є сталою та передбачуваною. У зв`язку з цим обсяг правової роботи, необхідної для представництва інтересів сторони у суді, зазвичай є обмеженим, як і межі предмета доказування, які вже чітко визначені в тому числі сталою судовою практикою.
Заявлений розмір судових витрат на правничу допомогу у суді повинен бути обґрунтованим та співмірним із фактично виконаною роботою, обсягом зусиль адвоката, а також складністю справи. Враховуючи сталість та передбачуваність підходів до вирішення таких спорів, надмірний розмір витрат може свідчити про невиправданість витрачених коштів.
Таким чином, господарський суд, розподіляючи витрати, понесені відповідачами на професійну правничу допомогу адвоката, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази та встановлені судом фактичні обставини справи не є безумовною підставою для стягнення судом витрат на професійну правничу допомогу у заявлених сторонами розмірах, адже ці розміри мають бути документально обґрунтовані, відповідати критерію розумної дійсності та необхідності таких витрат та ринковим цінам на правничу допомогу і адвокатські послуги.
Відтак, беручи до уваги те, що суду необхідно надати оцінку розмірам витрат сторони на правничу допомогу з урахуванням всіх аспектів і категорії складності справи, враховуючи предмет спору та заявлені позовні вимоги та подані на них заперечення у співвідношенні до заявлених витрат на правову допомогу, приймаючи до уваги надані відповідачам послуги та зважаючи на обсяг і зміст наданих відповідачами під час судового розгляду справи №910/10832/24 процесуальних документів, суд з урахуванням положень п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України приходить до висновку, що зменшення розмірів витрат відповідачів на професійну правничу допомогу до розміру 80000,00 грн від попередньо заявленої суми для відповідача-1 та до розміру 20000,00 грн від попередньо заявленої суми для відповідача-2, які є завищеними, відповідатиме критерію пропорційності і розумності.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані відповідачами докази, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, та висновки суду за наслідками розгляду справи, суд приходить до висновку про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу відповідача-1 в сумі 80000,00 грн та судових витрат на професійну правничу допомогу відповідача-2 в сумі 20000,00 грн.
Окрім того, у поданій до суду заяві, Приватне акціонерне товариство «АБС-УКР» просить також стягнути з позивача витрати пов`язані із проведенням експертиз у загальному розмірі 128889,60 грн, а саме: щодо долученого до матеріалів справи з відзивом на позовну заяву висновку експерта ТОВ «Центр експертних інновацій» №1809/01 від 24.09.2024 (судовий експерт Голубенко І.М.) та щодо висновку судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №3772/25-42 від 15.10.2025 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи. 
За приписами частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.
Пунктом 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
На підтвердження понесених витрат на проведення експертиз, в тому числі судової експертизи, Приватним акціонерним товариством «АБС-УКР» було надано договір про проведення будівельно-технічної експертизи №02/09-2024 від 18.09.2024, укладений між ПрАТ «АБС-УКР» та ТОВ «Центр експертних інновацій»; заяву ПрАТ «АБС-УКР» на проведення експертизи до ТОВ «Центр експертних інновацій» від 18.09.2024; рахунок на оплату №180920241 від 18.09.2024 на суму 78000,00 грн; платіжну інструкцію №6367 від 18.09.2024 на суму 78000,00 грн; акт надання послуг №009 від 24.09.2024 на суму 78000,00 грн; платіжну інструкцію №6774 від 16.05.2025 на суму 50889,60 грн; акт здачі-приймання висновку експерта №3772/25-42 від 15.10.2025, загальною вартістю 50889,60 грн.
На підставі викладеного, враховуючи положення статей 129, 244 Господарського процесуального кодексу України та результати вирішення спору у справі №910/10832/24, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для покладення на позивача витрат Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР», пов`язаних із проведенням експертиз у загальному розмірі 128889,60 грн.
В контексті висловлених позивачем заперечень щодо покладення на нього витрат пов`язаних із проведенням експертизи, суд зауважує, що заявлення відповідачем-1 витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, яка була замовлена та подана ним, разом з відзивом на позову, у підтвердження власної правової позиції, відповідає приписам статті 123 та пункту 2 частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України. 
За наслідками розгляду даної справи у задоволенні позову відмовлено, відтак саме позивач є стороною, яка отримала відмову в позові, а тому на нього покладається обов`язок відшкодування судових витрат відповідача-1, у тому числі витрат на отримання експертного висновку, враховуючи те, що останній був поданий до суду з метою захисту прав та інтересів відповідача-1 та в тому числі враховувався судом.
Доводи ж про відсутність необхідності у поданні відповідачем-1 експертного висновку, у зв`язку із призначенням судом власної судової експертизи є безпідставними, оскільки призначення судової експертизи у даній справі було зумовлено саме запереченнями позивача щодо поданого відповідачем висновку.
Керуючись статтями 123, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АБС-УКР» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/10832/24 задовольнити частково.
2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грінвіль Парк Київ» (04050, м. Київ, вул. Пимоненка Миколи, буд. 19; ідентифікаційний код 44496019) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АБС-УКР» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 32-В; ідентифікаційний код 24720911) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) грн 00 коп. та витрати пов`язані із проведенням експертиз у загальному розмірі 128889 (сто двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн 60 коп.
3. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінвіль Сервіс» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/10832/24 задовольнити частково.
4. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грінвіль Парк Київ» (04050, м. Київ, вул. Пимоненка Миколи, буд. 19; ідентифікаційний код 44496019) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінвіль Сервіс» (03035, м. Київ, вул. Липківського Василя Митрополита, буд. 45; ідентифікаційний код 43854923) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн 00 коп.
5. Видати накази після набрання додатковим рішенням суду законної сили.
6. В інших частинах заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «АБС-УКР» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінвіль Сервіс» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/10832/24 відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 22.06.2026.

Суддя	Т.В. Васильченко