ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 р. 	Справа № 520/4410/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2026, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі №520/4410/24
за позовом Комунального підприємства "Комплекс з експлуатації об`єктів водозниження і зливової каналізіції" 
до Східного офісу Держаудитслужби в особі відокремленого підрозділу: Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області 
про визнання протиправним та скасування висновку,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Комплекс з експлуатації об`єктів водозниження і зливової каналізації" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східного офісу Держаудитслужби в особі відокремленого підрозділу: Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати висновок Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області від 09.02.2024 про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-12-13-020226-а, опублікований в електронній системі закупівель 09.02.2024.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2026 позовну заяву задоволено.
Визнано протиправним та скасовано висновок Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області від 09.02.2024 про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-12-13-020226-а, опублікований в електронній системі закупівель 09.02.2024.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Східного офісу Держаудитслужби в особі відокремленого підрозділу: Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області на користь Комунального підприємства "Комплекс з експлуатації об`єктів водозниження і зливової каналізації" судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2026 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає. що враховуючи викладене, замовник, не виявивши невідповідність в наведених вище документах та не надавши учаснику можливість виправити наведені вище невідповідності, порушив вимоги пункту 43 Особливостей та частини дев`ятої статті 26 Закону. Також, зазначає, що у пункті 3 розділу III Порядку № 552 визначено, що у разі виявлення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель пункт 3 має містити посилання на структурну одиницю компетенційного нормативно- правового акта, на підставі якого орган державного фінансового контролю зобов`язує замовника усунути у встановленому законодавством порядку такі порушення, а також зобов`язання щодо їх усунення. Отже, зазначення у висновку зобов`язання щодо усунення порушення, у разі його виявлення, є обов`язком, а не правом органу державного фінансового контролю, незважаючи на те, чи є це порушення суттєвим. В той же час, чинним законодавством, яке регулює діяльність органів державного фінансового контролю, не визначено яке саме зобов`язання має міститись у висновках про результати проведення моніторингу процедур закупівель. Відповідач не погоджується з таким висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуваний висновок не конкретизує яких саме заходів має вжити замовник, не визначено конкретний спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, а тому є неконкретизованим та не відповідає вимогам законодавства в частині його змісту, як акт індивідуальної дії, оскільки встановивши наявність порушень під час проведення вказаної закупівлі, дійшов висновку про застосування до замовника превентивного заходу, що не вимагає розірвання договірних відносин, така вимога була скерована на дотримання в подальшому вказаних правових норм під час проведення інших закупівель замовником, тобто спрямована на недопущення в майбутньому подібних порушень та утриматися від певних дій у майбутньому, а тому чітко окреслив спосіб усунення порушень.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності спірного рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 13 грудня 2023 року Комунальним підприємством "Комплекс з експлуатації об`єктів водозниження і зливової каналізації" було оголошено про проведення процедури закупівлі UA-2023-12-13-020226-a за предметом: Будівельні матеріали, відповідний код ЄЗС: ДК 021:2015-44110000-4 "Конструкційні матеріали".
31 січня 2024 року Східним офісом Держаудитслужби в особі відокремленого підрозділу: Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області було опубліковано наказ в.о. начальника Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області № 12-з від 31.01.2024 та повідомлення про прийняття рішення про початок моніторингу процедури закупівлі UA-2023-12-13-020226-а. Підставою проведення вказаного моніторингу зазначено виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель.
02 лютого 2024 року відповідачем, через електронну систему закупівель, оприлюднено висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-12-13-020226-а, в констатуючій частині якого зазначається, що проведеним моніторингом встановлено, що відповідно до підпункту 1.3 пункту 1 "Наявність обладнання, матеріально-технічної бази та технологій" додатка 2 "Кваліфікаційні критерії та перелік документів, що підтверджують інформацію учасників про відповідність їх таким критеріям" (далі – підпункт 1.3 пункт 1 Додатка 2) тендерної документації, для документального підтвердження наявності обладнання та самоскидів, придатних для перевезення і вивантаження сипучих вантажів, учасник повинен надати у складі своєї тендерної пропозиції, зокрема, оригінал (оригінали) чи копію (копії) документу (документів), що підтверджує (підтверджують) право власності (договору (договорів) купівлі-продажу та/або акту (актів) введення в експлуатацію, та/або накладної (накладних) на придбання товару); наявність в учасника власного спеціалізованого автотранспорту підтверджується оригіналом (оригіналами) або копією (копіями) свідоцтва (свідоцтв) про реєстрацію транспортного (транспортних) засобу (засобів). У складі тендерної пропозиції учасник ФОП ОСОБА_1 надав свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів самоскидів, власником яких він є. Разом з тим, у складі тендерної пропозиції учасника ФОП ОСОБА_1 відсутній оригінал (оригінали) чи копія (копії) документу (документів), що підтверджує (підтверджують) право власності на транспортні засоби самоскиди, а саме, договір (договори) купівлі-продажу та/або акт (акти) введення в експлуатацію, та/або накладна (накладні) на їх придбання.
За таких обставин, відповідачем зроблено висновок, що замовник, не виявивши невідповідність в наведених вище документах та не надавши учаснику можливість виправити наведені вище невідповідності, порушив вимоги пункту 43 Особливостей та частини дев`ятої статті 26 Закону.
Крім іншого, керуючись статтями 5 та 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" та статтею 8 Закону України "Про публічні закупівлі", Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області зобов`язало здійснити заходи щодо недопущення у подальшому встановленого порушення вимог пункту 43 Особливостей, частини дев`ятої статті 26 Закону та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.
Позивач вважає спірний висновок моніторингу таким, що порушує його права та інтереси, а тому звернувся до суду з позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що учасником у складі тендерної пропозиції було надано належним чином завірені копії та оригінали свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу (назви файлів: 19.3. тех. паспорта, 19.3.1.21-13, 19.3.2.26-03, 19.3.3.26-04, 19.3.4.49-10, 19.3.5.50-48, 19.3.6.50-49, 19.3.7.65-38, 19.3.8.65-39, 19.3.9.77-05, 19.3.10.88-46), де у графах "Прізвище або організація" та "Ім`я та по батькові" зазначено - ОСОБА_1 , а у графі "Власність" зазначено – є власником. Таким чином, ФОП ОСОБА_1 підтвердив наявність у нього власного спеціалізованого автотранспорту (самоскидів), як це передбачено вимогами вищезазначених підпунктів тендерної документації. З урахуванням положень пункту 43 Особливостей та частини 9 статті 26 Закону № 922-VIII, у позивача, як замовника, були відсутні підстави для розміщення повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей. Висновок відповідача про порушення вимог пункту 43 Особливостей та частини 9 статті 26 Закону № 922-VIII не підтверджено встановленими судом фактичними обставинами справи, а отже висновок є необґрунтованим.
Оскаржуваний висновок містить зобов`язання замовника здійснити заходи щодо недопущення у подальшому встановленого порушення вимог пункту 43 Особливостей, частини дев`ятої статті 26 Закону № 922-VIII та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів, проте не конкретизує яких саме заходів має вжити замовник, не визначив конкретний спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, а тому такий висновок є неконкретизованим та не відповідає вищенаведеним вимогам законодавства в частині змісту як акта індивідуальної дії.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII.
Відповідно до статті 1 Закону № 2939-XII здійснення державного державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Статтею 5 Закону № 2939-XII визначено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.
Закон України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року № 922-VIII визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону № 922-VIII моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).
Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.
Моніторинг процедури закупівлі не проводиться на відповідність тендерної документації вимогам частини четвертої статті 22 цього Закону.
Моніторинг процедур закупівель здійснюється також щодо процедур закупівель, особливості яких передбачені у законах, що визначені у частинах восьмій та дев`ятій статті 3 цього Закону.
За приписами статті 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 № 2939-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон № 2939-ХІІ) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування (далі - Особливості, в редакції, чинній на момент проведення процедури закупівлі).
Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону № 922-VIII моніторинг процедури закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.
Відповідно до частини 6 статті 8 Закону № 922-VIII за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
У відповідності до частини 7 статті 8 Закону № 922-VIII у висновку обов`язково зазначаються: 1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо якого здійснювався моніторинг процедури закупівлі; 2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися щодо кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності) та його очікувана вартість; 3) унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі; 4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі; 5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.
У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю.
Дослідивши висновок відповідача про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-12-13-020226-а від 09.02.2024, колегія суддів зазначає, що він містить зокрема опис порушення законодавства у сфері публічних закупівель, а також зобов`язання щодо усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель.
Стосовно встановлення у констатуючій частині оскаржуваним висновком наявності порушень замовником пункту 43 Особливостей, частини дев`ятої статті 26 Закону № 922-VIII, судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до пункту 43 Особливостей якщо замовником під час розгляду тендерної пропозиції учасника процедури закупівлі виявлено невідповідності в інформації та/або документах, що подані учасником процедури закупівлі у тендерній пропозиції та/або подання яких передбачалося тендерною документацією, він розміщує у строк, який не може бути меншим, ніж два робочі дні до закінчення строку розгляду тендерних пропозицій, повідомлення з вимогою про усунення таких невідповідностей в електронній системі закупівель.
Під невідповідністю в інформації та/або документах, що подані учасником процедури закупівлі у складі тендерної пропозиції та/або подання яких вимагається тендерною документацією, розуміється у тому числі відсутність у складі тендерної пропозиції інформації та/або документів, подання яких передбачається тендерною документацією (крім випадків відсутності забезпечення тендерної пропозиції, якщо таке забезпечення вимагалося замовником, та/або відсутності інформації (та/або документів) про технічні та якісні характеристики предмета закупівлі, що пропонується учасником процедури в його тендерній пропозиції). Невідповідністю в інформації та/або документах, які надаються учасником процедури закупівлі на виконання вимог технічної специфікації до предмета закупівлі, вважаються помилки, виправлення яких не призводить до зміни предмета закупівлі, запропонованого учасником процедури закупівлі у складі його тендерної пропозиції, найменування товару, марки, моделі тощо.
Згідно частини 9 статті 26 Закону № 922-VIII учасник процедури закупівлі виправляє невідповідності в інформації та/або документах, що подані ним у своїй тендерній пропозиції, виявлені замовником після розкриття тендерних пропозицій, шляхом завантаження через електронну систему закупівель уточнених або нових документів в електронній системі закупівель протягом 24 годин з моменту розміщення замовником в електронній системі закупівель повідомлення з вимогою про усунення таких невідповідностей. Замовник розглядає подані тендерні пропозиції з урахуванням виправлення або невиправлення учасниками виявлених невідповідностей.
Підпунктом 1.3 пункту 1 Додатка 2 до тендерної документації передбачається, що для документального підтвердження наявності обладнання та самоскидів, придатних для перевезення і вивантаження сипучих вантажів, учасник повинен надати у складі своєї тендерної пропозиції оригінал (оригінали) чи копію (копії) документу (документів), що підтверджує (підтверджують) право власності або оренди/суборенди/лізингу/сублізингу, або залучення тощо: договору (договорів) купівлі – продажу, та/або акту (актів) введення в експлуатацію, та/або накладної (накладних) на придбання товару, та/або договору (договорів) оренди/суборенди/лізингу/сублізингу, та/або договору (договорів) про співпрацю, та/або договору (договорів) користування чи надання послуг тощо (поданий (подані) договір (договори) оренди/суборенди/лізингу/сублізингу/про співпрацю/користування/ надання послуг, повинен (повинні) бути чинним (чинними) на дату кінцевого строку подання тендерних пропозицій).
Відповідачем за результатами моніторингу встановлено, що у складі тендерної пропозиції учасник ФОП ОСОБА_1 надав свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів самоскидів, власником яких він є. Разом з цим, у складі тендерної пропозиції учасника ФОП ОСОБА_1 відсутній оригінал (оригінали) чи копія (копії) документу (документів), що підтверджує (підтверджують) право власності на транспортні засоби самоскиди, а саме, договір (договори) купівлі-продажу та/або акт (акти) введення в експлуатацію, та/або накладна (накладні) на їх придбання.
У відзиві на позовну заяву як і в апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що з аналізу вищезазначених вимог тендерної документації, для документального підтвердження наявності самоскидів учасник повинен надати документи, що підтверджують або право власності, або право користування транспортними засобами будь-яким законним способом (оренда/суборенда тощо) та зазначений перелік можливих варіантів документів, які учасник при наявності має надати у складі тендерної пропозиції.
Колегія суддів вважає такі доводи відповідача необґрунтованими, оскільки перелік документів, визначений у підпункті 1.3. пункту 1 Додатка 2 до тендерної документації для підтвердження наявності відповідних обладнання та самоскидів, виходячи з його змісту, не є вичерпним.
Висновки відповідача в частині обмеженості переліку документів, наведених у підпункті 1.3. пункту 1 Додатку 2 до тендерної документації виключно договором (договорами) купівлі-продажу та/або актом (актами) введення в експлуатацію, та/або накладною (накладними) на їх придбання, не знаходять свого підтвердження.
Підпунктом 1.3.1. цього ж пункту 1 Додатка 2 до тендерної документації визначено, що наявність в учасника власного спеціалізованого автотранспорту підтверджується оригіналом (оригіналами) або копією (копіями) свідоцтва (свідоцтв) про реєстрацію транспортного (транспортних) засобу (засобів).
Обидва вищенаведені підпункти 1.3. та 1.3.1. за своїм змістом, фактично, охоплюють єдине питання – підтвердження наявності в учасника власного відповідного спеціалізованого автотранспорту.
Підпункт 1.3.1 є складовим підпункту 1.3. Додатку 2 до тендерної документації, тобто він своїм змістом доповнює та/або деталізує вищевказаний підпункт 1.3.
Судовим розглядом встановлено, що у складі тендерної пропозиції учасник ФОП ОСОБА_1 надав свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів самоскидів, власником яких він є, тоді як підпунктом 1.3.1. пункту 1.3. Додатка 2 тендерної документації прямо передбачається можливість підтвердження наявності власного спеціалізованого автотранспорту свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів.
Зазначеним учасником у складі тендерної пропозиції надано належним чином завірені копії та оригінали свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу (назви файлів: 19.3. тех. паспорта, 19.3.1.21-13, 19.3.2.26-03, 19.3.3.26-04, 19.3.4.49-10, 19.3.5.50-48, 19.3.6.50-49, 19.3.7.65-38, НОМЕР_1 , 19.3.9.77-05, 19.3.10.88-46), де у графах "Прізвище або організація" та "Ім`я та по батькові" зазначено - ОСОБА_1 , а у графі "Власність" зазначено – є власником.
Таким чином, ФОП ОСОБА_1 підтвердив наявність у нього власного спеціалізованого автотранспорту (самоскидів), як це передбачено вимогами вищезазначених підпунктів тендерної документації.
З урахуванням положень пункту 43 Особливостей та частини 9 статті 26 Закону № 922-VIII, у позивача, як замовника, були відсутні підстави для розміщення повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що висновок відповідача про порушення вимог пункту 43 Особливостей та частини 9 статті 26 Закону № 922-VIII не підтверджено встановленими судом фактичними обставинами справи, а отже висновок є необґрунтованим.
Крім того, колегія суддів зазначає, що у зобов`язальній частині оскаржуваного висновку про результати моніторингу зазначається: "з огляду на встановлені порушення законодавства у сфері публічних закупівель, керуючись статтями 5 та 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та статтею 8 Закону України «Про публічні закупівлі», Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області зобов`язує здійснити заходи щодо недопущення у подальшому встановленого порушення вимог пункту 43 Особливостей, частини дев`ятої статті 26 Закону та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів".
Обґрунтовуючи викладене, відповідачем зазначено про врахування ним відсутності механізму усунення виявленого порушення на даному етапі здійснення процедури закупівлі та виклав зобов`язання не усунити виявлене порушення, а вжити заходів щодо недопущення їх в подальшому, оскільки висновок обов`язково повинен містити зобов`язання щодо виявленого порушення.
Форму висновку про результати моніторингу закупівлі визначено Порядком заповнення форми висновку про результати моніторингу закупівлі, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 08.09.2020 № 552 (далі - Порядок №552).
У пункті 3 розділу ІІІ Порядку № 552 визначено, що у разі виявлення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель пункт 3 має містити посилання на структурну одиницю компетенційного нормативно-правового акта, на підставі якого орган державного фінансового контролю зобов`язує замовника усунути у встановленому законодавством порядку такі порушення, а також зобов`язання щодо їх усунення.
Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зміст оскаржуваного висновку, який є індивідуально-правовим актом і породжує права та обов`язки для позивача, має відповідати вимогам, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.
Обґрунтованість, у силу зазначеної норми, є однією із обов`язкових ознак рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, що підлягає встановленню адміністративним судом.
Системний аналіз приписів статті 8 Закону № 922-VIII, розділу ІІІ Порядку № 552 та встановлених обставин справи, дозволяє дійти висновку, що з метою виконання вимоги щодо обґрунтованості спірного висновку, відповідачу не достатньо вказати у його змісті на факт відповідного правопорушення. Відповідач зобов`язаний навести опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого(их) за результатами моніторингу закупівлі, із зазначенням:
- структурної одиниці нормативно-правового акта, норми якої порушено, його виду, найменування суб`єкта нормотворення, дати прийняття та його реєстраційного індексу (крім законів), заголовка, а в разі відсилання до зареєстрованого нормативно-правового акта - також дати і номера його державної реєстрації в Міністерстві юстиції України. При зазначенні структурної одиниці закону зазначається тільки її заголовок (крім законів про внесення змін);
- найменування та реквізитів документів, на підставі яких зроблено висновок про наявність порушення (у разі потреби також деталізуються суть та обставини допущення порушення).
Крім того, орган державного фінансового контролю зобов`язує замовника усунути у встановленому законодавством порядку такі порушення, а також зобов`язання щодо їх усунення.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.08.2020 у справі №160/11304/19, від 30.11.2021 у справі № 420/5590/19.
Таким чином, законодавець поклав обов`язок на відповідача у висновку про результати моніторингу закупівлі, у разі виявлення порушень, зобов`язати замовника усунути порушення чітко визначивши установлений законодавством порядок усунення.
Водночас, можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити уповноваженій особі замовника для усунення порушень.
Спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених норм, які саме заходи необхідно вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства.
Зазначене є порушенням вимог закону в частині змісту висновку як акта індивідуальної дії.
Зобов`язальний характер вимог щодо усунення виявлених порушень свідчить як про встановлення цих порушень, так і про визначення імперативного обов`язкового способу їхнього усунення.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 21 січня 2021 року у справі №400/4458/19, від 21 жовтня 2021 року у справі № 640/17797/20 від 30 листопада 2021 року у справі № 420/5590/19, де вирішувалися подібні правовідносини, висловлював правову позицію, яка полягає у тому, що можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити уповноваженій особі замовника для усунення порушень. Спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених норм, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства. Зазначене є порушенням вимог закону в частині змісту висновку як акта індивідуальної дії.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний висновок містить зобов`язання замовника здійснити заходи щодо недопущення у подальшому встановленого порушення вимог пункту 43 Особливостей, частини дев`ятої статті 26 Закону № 922-VIII та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів, проте не конкретизує яких саме заходів має вжити замовник, не визначив конкретний спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, а тому такий висновок є неконкретизованим та не відповідає вищенаведеним вимогам законодавства в частині змісту як акта індивідуальної дії, а тому є протиправним і підлягає скасуванню.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Суд першої інстанції надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до усіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Hirvisaari v. Finland” від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Ruiz Torija v. Spain” від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.
За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2026 по справі №520/4410/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк   Л.В. Любчич