Справа № 694/520/26 
Провадження №1-кп/694/153/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2026 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі: 
головуючої - судді ОСОБА_1 , 
з участю секретаря ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засiданнi кримінальне провадження № 12026250360000151 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деренеу Республіка Молдова, громадянина України, одруженого, з початковою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 (в режимі відео конференції),
в с т а н о в и в:
Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.11.2025 року у справі № 694/3403/25, яка набрала законної сили 08.12.2025 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі дві тисячі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Незважаючи на це, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, приблизно о 15 год. 00 хв. 05.02.2026 року всупереч забороні, встановленій ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», керував автомобілем марки «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по провулку Артема Веделя в м. Звенигородка Черкаської області,де був зупинений працівниками поліції навпроти магазину «Копійочка», що розташований по проспекту Шевченка, 16 в м.Звенигородка Черкаської області.
Крім того, приблизно о 17 год. 00 хв. 18.02.2026 року  ОСОБА_3 керував автомобілем «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проспекту Шевченка в м. Звенигородка Черкаської області, де був зупинений працівниками поліції поряд з торгівельним центром «Ювілений», що розташований по проспекту Шевченка, 7 в м. Звенигородка Черкаської області.
Своїми діями  ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України – умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю. Дав показання про те, що він не має права керування транспортними засобами та притягувався до відповідальності за керування автомобілем без посвідчення водія.

Йому відомо, що постановою Звенигородського районного суду восени 2025 року його було позбавлено права керування транспортними засобами. В лютому 2026 року він був змушений поїхати до лікарні та в аптеку в м. Звенигородка, оскільки захворіла дитина. У вчиненому щиро розкаюється та пообіцяв не вчиняти подібних правопорушень. Просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі у виді штрафу.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнанонедоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість  ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України – умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Обставиною, що пом`якшує покарання  ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого. 
При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та висловив жаль з приводу вчиненого, критично оцінив свої дії, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу винного, який не працює, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3  покарання в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України, за якою він обвинувачується у виді штрафу, оскільки на думку суду, призначення такого покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні. 
Цивільний позов не заявлявся. 
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України, суд, 
у х в а л и в:
визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Процесуальні витрати у справі відсутні. 
Речові докази: два DVD-R диски з відеозаписами - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1