Ухвала
06 липня 2026 року
м. Київ
справа № 127/24387/24
провадження № 51-2640ск26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2025 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 30 березня 2026 року і
ВСТАНОВИВ:
Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2025 року ОСОБА_5 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 3 ст. 114 - 2 КК у виді позбавлення волі на строк 12 років.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 березня 2026 року вказаний вирок місцевого суду залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.
Не погоджуючись із судовими рішеннями, захисник подав на них касаційну скаргу.
Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК та встановив, що її подано із порушенням п. 4, п. 5 ч. 2, ч. 5 названої статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка її подає, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для його скасування, які, на її думку, були допущені судом під час винесення судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Захиснику, який подав касаційну скаргу, потрібно врахувати те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Попри наведену норму захисник у касаційній скарзі наводить мотиви скасування судових рішень, які не ґрунтуються на нормах законодавства, та зазначає про невідповідність висновків судів попередніх інстанцій фактичним обставинам кримінального провадження, що не є предметом касаційного перегляду.
Касаційна скарга захисника не містить конкретних аргументів про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, як і аргументів щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Натомість захисник зазначає про дублювання вироком місцевого суду - обвинувального акту, а ухвалою апеляційного суду - вироку суду першої інстанції.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Повноваження суду касаційної інстанції визначено ст. 436 КПК, якою передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Всупереч наведеній нормі у прохальній частині касаційної скарги захисник просить скасувати вирок місцевого та ухвалу апеляційного суду у зв`язку з недоведеністю вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Однак вказані вимоги касаційної скарги не узгоджуються з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК.
Крім того, захисник не додав до касаційної скарги копії судових рішень, які він оскаржує.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Якщо суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, то він постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2025 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 30 березня 2026 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - сім днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.
Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати захиснику.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3