Провадження № 3/742/529/26 
Єдиний унікальний № 742/2317/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді Павлова В.Г., 
при секретарі судового засідання Рубан Ж.О.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП –

за участі особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ:
18.04.2026 р. близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м.Прилуки по вул.Київська, 130, керував транспортним засобом «Renault Megane» / НОМЕР_1 / в стані алкогольного сп`яніння. 
Зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу алкотестер Драгер на місці зупинки, проба позитивна 0,54‰ проміле. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «А» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Крім того, 18.04.2026 р. близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м.Прилуки по вул.Київська, 130, керував транспортним засобом «Renault Megane» / НОМЕР_1 /, не маючи права керування таким, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1.а Закон України «Про дорожній рух», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у протоколах, зокрема факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та без права керування таким. У скоєному щиро розкаявся, просив суд не застосовувати до нього суворе стягнення та розстрочити сплату штрафу, посилаючись на скрутне матеріальне становище, перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей, а також необхідність здійснення постійного стороннього догляду за матір`ю.
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП. 
Згідно п.2.9 «А» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП, складом адміністративного правопорушення є, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.
Відповідно до п.2.1 «а» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів.
Факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованих адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних та досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколами серії ЕПР 1 № 643773 та серії ЕПР 1 № 643753 від 18.04.2026 року, та відеозаписом до них; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.04.2026 року; актом огляду на стан алкогольного сп’яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 18.04.2026 року; результатом тестування на алкоголь роздрукованого з приладу «Драгер» від 18.04.2026 року; постановою ЕНА 6921301 від 28.03.2026 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.
В силу положень ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису. 
Суд особливо звертає увагу на відеозаписи з відео-реєстраторів поліцейських, що є засобом об`єктивного контролю, оскільки не залежать від суб`єктивного сприйняття кожного з учасників події, і є достатнім доказом для прийняття несуперечливого рішення по справі. 
На вказаному відеозаписі безперервно зафіксовано як процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з продуванням приладу Драгер, так і поетапне складення працівниками поліції адміністративних протоколів, факт підтвердження ОСОБА_1 керування транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом.
З матеріалів справи вбачається, що під час зупинки транспортного засобу та перевірки документів у водія ОСОБА_1 працівниками поліції було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). На законну вимогу поліцейського водій пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager», результат якого склав 0,54 ‰ /концентрація алкоголю у видихуваному повітрі/. Зі слів самого правопорушника, напередодні ввечері він вживав алкогольні напої, а за кермо сів у зв`язку з нагальною потребою поїздки до хворої матері у м. Ніжин, достовірність отриманого результату не оспорював. Крім того, під час оформлення матеріалів ОСОБА_1 пропонував співробітникам поліції неправомірну вигоду у грошовій формі з метою уникнення адміністративної відповідальності. 
Суд звертає увагу на те, що транспортний засіб - це джерело підвищеної небезпеки, а на водія покладається величезна відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя невизначеного кола учасників дорожнього руху та цілісність майна інших осіб. 
Натомість,   ОСОБА_1 , будучи достеменно обізнаним про відсутність права керування легковим автомобілем, без будь-яких поважних причин, які хоча б мінімально могли виправдати його поведінку, 18.04.2026 р. здійснював керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.
Із врахуванням ступеню та характеру вчинених правопорушень, які становлять підвищену суспільну небезпеку у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, особи порушника, ступеня його вини та відношення до скоєних адміністративних правопорушень, наявність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, неефективність попередніх заходів виховного впливу, суд вважає, що  ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП на загальних підставах в межах санкцій інкримінованих статей. 
Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одночасно одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладаються в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена за двома статтями КУпАП, санкція ч.5 ст.126 КУпАП є найбільш суворою, тому суд вважає за необхідне застосувати при накладенні адміністративного стягнення санкцію ч.5 ст.126 КУпАП.
Санкцією ч.5 ст.126 КУпАП також передбачено оплатне вилучення транспортного засобу.
Враховуючи, що транспортний засіб, яким керував  ОСОБА_1 , згідно реєстраційної картки належить йому, проте суд, співставляючи конкуруючі інтереси ОСОБА_1 на право власності на автомобіль з однієї сторони, та право громадян на безпеку дорожнього руху, скрутне матеріальне становище останнього та перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей вважає, що оплатне вилучення транспортного засобу з урахуванням позбавлення права керування ним становитиме надмірний тягар для нього як законного власника майна
Згідно ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.
Відповідно до ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо, тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.
Враховуючи скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 з огляду на значну суму штрафу, суд вважає за можливе задовольнити заяву про розстрочку суми штрафу та розстрочити виплату штрафу на 4 місяці із розрахунку по 10 200 грн гривень щомісячно.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 665,60 грн, оскільки учасниками судового провадження будь-яких інших даних про те, що особа звільнена від сплати судового збору надано не було.
Керуючись ст.ст.23, 24,33,40-1, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130, ст.ст.283-285 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:
- за ч.1 ст.130 КУпАП – у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ грн з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 /один/ рік.
- за ч.5 ст.126 КУпАП – у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 /п’ять/ років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, остаточно призначити  ОСОБА_1  адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 /п’ять/ років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави 665 (шістсот шістдесят п’ять) грн. 60 коп. судового збору.
Розстрочити ОСОБА_1 виконання даної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП в частині накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ грн. строком на 4 (чотири) місяці, зобов`язавши його сплачувати по 10 200 (десять тисяч двісті) гривень не пізніше останнього числа кожного місяця, починаючи з травня 2026 року.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.Г. Павлов