ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
09.06.2026	Справа № 910/2972/26	

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Рига Хліб»
до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕТТО ТРЕЙДИНГ"
про стягнення 16 964,43 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін: 
без виклику.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Рига Хліб» (далі також - позивач, ТОВ «ТД «Рига Хліб») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕТТО ТРЕЙДИНГ» (далі також - відповідач, ТОВ «НЕТТО ТРЕЙДИНГ») про стягнення заборгованості в розмірі 16 964,43 грн, з яких: сума основного боргу - 15 576,72 грн, інфляційні нарахування 942,17 грн, 3% річних 445,54 грн.
Відповідно до ухвали від 23.03.2026 відкрито провадження у справі № 910/2972/26, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику учасників справи.
При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Так, ухвала суду про відкриття була отримана відповідачем 23.03.2026, що підтверджується довідкою про доставлення процесуального документу до електронного кабінету.
Окрім того, суд зауважує, що ухвала суду про відкриття провадження у даній справі була офіційно оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах. 
За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище припису ч. 2 ст. 178 ГПК України.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Рига Хліб» (як постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НЕТТО ТРЕЙДИНГ» (як покупцем) 16.03.2023 укладено договір поставки № 6.03/2023-НТ (далі також - договір), за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар (хлібні та сухарні вироби «Riga Хліб»), а покупець зобов`язався прийняти та сплатити за нього обумовлену в Специфікації та зазначену в накладних на поставку вартість товару.
Відповідно до п. 1.2. договору, товар поставляється окремими партіями, на підставі замовлення покупця. Асортимент, кількість, ціна одиниці товару визначаться в накладних на передачу товару у відповідності до узгодженої сторонами замовлення покупця.
У розділі 3 договору сторони погодили, що загальна сума договору складається із сум накладних відповідно до яких була здійснена поставка, та які є невід`ємною частиною цього договору. Ціна за одиницю товару зазначається в погодженій та підписаній сторонами Специфікації, що є Додатком № 2 до цього договору та його невід`ємною частиною. Ціни вказуються в національній валюті, включаючи ПДВ, вартість упаковки, маркування і доставки товару постачальником у вказане в замовленні місце поставки.
Товар термін придатності якого скінчився підлягає поверненню (п. 2.1.6 та п. 2.2.8 договору).
Згідно з п.п. 4.1., 4.2. договору, оплата проводиться покупцем безготівковим шляхом протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару. Датою отримання товару вважається дата підписання накладної покупцем.
У розділі 5 договору встановлено, що замовлення на товар приймаються найбільш зручним для сторін способом до 14-00 год. дня, що передує дню поставки (згідно Графіку замовлень та поставок, що є Додатком № 3 до цього договору). Факт прийому-передачі товару оформлюється шляхом підписання відповідної накладної.
Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2023. У випадку, якщо не пізніше, ніж за 15 календарних днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявить про його припинення, цей договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих самих умовах. Кількість пролонгацій сторонами не обмежується (п.п. 11.1. 11.2. договору).
Як стверджує позивач, у період з 17.03.2023 по 21.03.2025 включно ним було поставлено відповідачу товар на загальну суму 459 259,19 грн, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю (рахунок 701) та реєстром видаткових накладних за період з 17.03.2023 по 21.03.2025.
Відповідно до умов договору відповідачем було повернуто товар, термін придатності якого скінчився на загальну суму 117 827,72 грн, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю (рахунок 704) та реєстром повернень за період з 24.03.2023 по 28.03.2025.
Загальна сума, що підлягає оплаті відповідачем за поставлений товар складає 341 432,00 гривень (рахується як різниця поставленого та повернутого товару).
Спір у справі виник у зв`язку з тим, на думку позивача, що відповідачем було сплачено товар на суму 325 855,00 грн, а сума основного боргу станом на дату подання позову до суду складає 15 576,72 грн.
Крім того, за несвоєчасну оплату поставленого за договором товару, позивач нарахував до стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 445,54 грн та інфляційні втрати в розмірі 942,17 грн за загальний період прострочення з 04.04.2025 по 17.03.2026.
Відповідач відзив на позов не надав, викладених у позовній заяві обставин не простував.
Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).
Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. 
Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтями 525, 526, 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як вбачається з наявних у справі доказів, позивач поставив відповідачу товар за договором протягом періоду з 17.03.2023 по 21.03.2025 на загальну суму 459 259,19 грн.
Відповідач, у свою чергу, оплатив 325 855,00 грн вартості товару, а товар на суму 117 827,72 грн - повернув як такий, у котрого скінчився термін придатності.
Отже, з огляду на наведене, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар станом на дату подання позову до суду становить 15 576,72 грн та сплачена відповідачем не була.
Наведене підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних, платіжних інструкцій та накладних на повернення товару за спірний період.
На підтвердження своїх доводів позивач також посилається на гарантійний лист від 24.03.2025 та на Акт звірки розрахунків станом на червень 2025.
Суд наголошує, що сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо (зокрема не може засвідчувати факт належного, або неналежного виконання зобов`язань з поставки товару), оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом. 
Таким чином, акти звірки є суто бухгалтерськими документами за якими бухгалтерії підприємств-учасників певних господарських операцій звіряють бухгалтерський облік цих операцій (у контексті визначення дебіторської або кредиторської заборгованості), а наявність чи відсутність будь-яких зобов`язань сторін підтверджується первинними документами - договором, накладними, рахунками тощо. 
Надані позивачем первинні документи підтверджують факт поставки та прийняття товару відповідачем.
Наявність обов`язку відповідача щодо сплати заборгованості у розмірі 15 576,72 грн підтверджується матеріалами справи та не була спростована відповідачем, зокрема, останнім не надано суду доказів оплати товару на вказану суму, у зв`язку з чим позов в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 445,54 грн та інфляційні втрати в розмірі 942,17 грн за загальний період прострочення з 04.04.2025 по 17.03.2026.
Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розрахунок починається з 04.04.2025 оскільки, договором передбачено, що оплата за поставлений товар проводиться відповідачем безготівковим шляхом протягом 14 днів з моменту отримання товару. Остання поставку товару відбулась 21.03.2025, відповідно з 04.04.2025 (на 15 календарний день після поставки) починається прострочення оплати.
Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню на суму 445,54 грн в межах суми заявлених вимог.
Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню в межах заявлених вимог на суму 942,17 грн.
Підсумовуючи наведені вище обставини, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Рига Хліб» обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
В п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (Заява № 387/03), зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими, узгодженими.
Судом зроблено оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, з`ясовані мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування в даному спорі, в тому числі застосовано до спірних правовідносин норму права та вказано мотиви такого застосування, що відповідає положенням ст. 238 ГПК України.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати суд покладає на відповідача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 75, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Рига Хліб» задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕТТО ТРЕЙДИНГ" (01042, м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55; код ЄДРПОУ 44764401) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Рига Хліб» (14001, м. Чернігів, вул. Ціолковського, 30; код ЄДРПОУ 40869680) заборгованість в розмірі 15 576,72 грн, інфляційні втрати в розмірі 942,17 грн, 3% річних в розмірі 445,54 грн та судовий збір в розмірі 3 328,00 грн. 
3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 09.06.2026.

Суддя Ю.О. Підченко