ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року   Справа № 906/1731/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б. ,  суддя Петухов М.Г. 

секретар судового засідання Новак С.Я. 
за участю представників сторін:
позивача: Гнатюк Ю.А.
відповідача: не з`явився 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "БудКапітал Плюс" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.03.26р. у справі №906/1731/25, ухвалене суддею Сікорською Н.А., повне рішення складено 03.03.26р.
за позовом Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель державної прикордонної служби України
до Приватного підприємства "БудКапітал Плюс"
про стягнення 767 096,40 грн.

Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель державної прикордонної служби України звернулось до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства "БудКапітал Плюс" 767 096,40 грн. штрафних санкцій за договором №277-25 від 06.06.2025р.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 03.03.26р. позов задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства "БудКапітал Плюс" на користь Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель державної прикордонної служби України: 767096,40 грн. пені та 9205,16 грн. судового збору.
Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Житомирської області від 03.03.26р. Приватне підприємство "БудКапітал Плюс" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить прийняти до провадження апеляційну скаргу ПП "БудКапітал Плюс" та відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "БудКапітал Плюс" на рішення Господарського суду Житомирської області по справі №906/1731/25 від 03.03.2026. Скасувати рішення Господарського суду Житомирської області по справі №906/1731/25 від 03.03.2026 року у повному обсязі та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель державної прикордонної служби України у повному обсязі. Стягнути з Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель державної прикордонної служби України на користь Приватного підприємства "БудКапітал Плюс" судові витрати у вигляді судового збору.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2026 р. апеляційну скаргу Приватного підприємства "БудКапітал Плюс" на рішення господарського суду Житомирської області від 03.03.26р. у справі №906/1731/25 - залишено без руху. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут” протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги подати належні докази сплати судового збору в розмірі 13807,74 грн.
06.04.2026р. Приватного підприємства "БудКапітал Плюс" подало заяву про усунення недоліків . 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "БудКапітал Плюс" на рішення господарського суду Житомирської області від 03.03.26р. у справі №906/1731/25. Витребувано у Господарського суду Житомирської області матеріали справи №906/1731/25. Запропоновано Головному центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель державної прикордонної служби України надати апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу в строк до 28.04.2026 р..
14.04.26р. матеріали справи №906/1731/25 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.04.2026 р. розгляд апеляційної скарги призначено на "14" травня 2026 р. об 10:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2.
27.04.2026 р. через систему «Електронний суд» від Головному центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель державної прикордонної служби України надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить апеляційну скаргу Приватного підприємства «БудКапітал Плюс» на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.03.2026 у справі №906/1731/25 за позовом Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України до Приватного підприємтсва «БудКапітал Плюс» про стягнення пені у розмірі 767 096,40 грн залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Житомирської області від 03.03.2026 у справі №906/1731/25 залишити без змін.
29.04.2026р. в системі "Електронний суд" була сформована заява представника Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель державної прикордонної служби України про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.05.2026 р. заяву представника Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель державної прикордонної служби України - Гнатюк Юлії Анатоліївни про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №906/1731/25 - задоволено.
У судовому засіданні 14.05.2026 представниця позивача підтримала позицію, яка викладена у відзиві, просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.
Апелянт явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату та час засідання був належним чином повідомлений судом, заяв та клопотань не подавав.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд 

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.
Суд першої інстанції, здійснивши перевірку наведених позивачем розрахунків пені, дійшов висновку про те, що він є арифметично вірним, обґрунтованим та виконаним у відповідності до умов договору.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення інших учасників справи. 
В апеляційній скарзі представник Приватного підприємства "БудКапітал Плюс" наголошує на тому, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на положеннях закону та винесено з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.
Зокрема, апелянт звертає увагу, що прострочення постачання товару зумовлено логістичними затримками, що викликані пізнім відвантаженням товару виробником нашому постачальнику. 
Зауважує, що через експортну політику країни виробника (Китай) українські підприємства не мають можливості напряму працювати із виробниками даного товару. Відповідно ПП «БудКапітал Плюс» не мало можливості вплинути на пришвидшення постачання товару, адже не має прямих відносин із виробником даного товару, що, у свою чергу, унеможливлює вплив підприємства безпосередньо на виробництво, з огляду на що, ПП «БудКапітал Плюс» розцінює таку ситуацію як об`єктивні причини неможливості вчасного виконання взятих на себе зобов`язань перед покупцем. 
Згідно п. 10.1 Договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін. Згідно сталої судової практики форс-мажорні обставини можуть підтверджуватися будь-якими доказами, яких, буде достатньо для встановлення відповідної обставини. Законодавство не містить жодних обмежень. Таку позицію зайняв і КГС в постанові від 21 липня 2021 року у справі №912/3323/20. 
Таким чином, ПП «БудКапітал Плюс» вважає причини порушення взятих на себе зобов`язань такими, що характеризуються як форс-мажорні обставини та вважає незаконним постановлення стягнення з відповідача пені у розмірі 767 096,40 грн згідно рішення Господарського суду Житомирської області по справі № 906/1731/25 від 03.03.2026.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель державної прикордонної служби України вказує на те, що сам по собі факт направлення Відповідачем листа від 05.08.2025 № 0508-01 (наявний в матеріалах справи) про затримку постачання на адресу Позивача не є підставою для звільнення від відповідальності Відповідача за порушення зобов`язання, а лише підтверджує обізнаність Відповідача про факт прострочення зобов`язання. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідач, в порушення умов укладеного договору від 06.06.2025 №277-25 про закупівлю БпаК типу DJI «Matrice 350 RTK» (далі - Договір), свої зобов`язання щодо вчасної поставки Товарів не виконав. 
Укладаючи Договір, Сторони погодили усі його істотні умови, в тому числі, ціну, строк виконання, штрафні санкції за неналежне виконання зобов`язання. Тобто Відповідач, прийнявши на себе зобов`язання, погодився із передбаченою ним відповідальністю за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань, яка встановлена пунктом 8.3. Договору..
Твердження Відповідача в апеляційній скарзі про наявність обставин непереборної сили - логістичні затримки через експортну політику країни виробника (Китай), не є підставою для звільнення від виконання зобов`язання Відповідачем, відповідно до умов Договору та в розумінні чинного законодавства України. Натомість, затримки у діяльності контрагентів, у тому числі постачальників або виробників, є звичайними ризиками господарської діяльності, які Відповідач повинен був врахувати при укладенні Договору та плануванні його виконання.
Відтак, скаржником не доведено наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між зазначеними обставинами та порушенням строків постачання товару. В матеріалах справи відсутні докази вжиття Відповідачем усіх можливих заходів для належного та своєчасного виконання зобов`язань, зокрема щодо пошуку альтернативних постачальників або зміни логістичних маршрутів.
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі обставини не відповідають критеріям форс-мажору, визначеним як умовами Договору, так і нормами чинного законодавства України, а тому не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення строків виконання зобов`язання.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.
06.06.2025р. між Головним центром капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України (далі - позивач, покупець) та Приватним Підприємством “БудКапітал Плюс” (далі - відповідач, постачальник) укладено договір №277-25 про закупівлю БпАК типу DJI "Matrice 350 RTK" (Лот №3) (далі - договір) (а.с. 9-13).
Пунктом 1.1. договору визначено, що постачальник зобов`язується у 2025 році поставити товароодержувачу БпАК типу DJI "Matrice 350 RTK", код ДК 021:2015 - 34710000-7 “Вертольоти, літаки, космічні та інші літальні апарати з двигуном”, кількість, ціна, інформація, асортимент та технічна документація наведені в специфікації (додаток 1) та технічному описі (додаток 2) до цього договору (далі - товар), а покупець - прийняти та оплатити такий товар в порядку та на умовах, визначених цим договором. При цьому, товароодержувачем є уповноважена особа військової частини за місцем поставки товару згідно зі специфікацією (додаток 1).
Загальна вартість по договору становить: 31490000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 0% (п. 3.1. договору).
Згідно п. 3.2. договору ціна включає вартість одиниці товару у комплектації, визначений у додатку № 1 “Специфікацiя”, упаковки/тари, маркування, сплата мита, податків та інших зборів i обов`язкових платежiв, транспортні витрати, вантажно-розвантажувальні роботи, а також вартість доставки товару до товароодержувача у відповідності до визначених договором умов.
Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. договору покупець здійснює оплату за товар в безготівковій формі за фактом його постачання. Датою здійснення будь-яких платежів покупцем за цим договором є дата списання відповідних коштів з розрахункового рахунку покупця.
Розрахунки за товар здійснюються впродовж 30 (тридцяти) днів з дати поставки (передачі) товару товароодержувачу та підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної.
У разi, якщо поставка здійснена лише частково (видаткова накладна підписана лише на частину товару, зазначеного у специфікації (додаток № 1), оплата здійснюється пропорційно за фактично поставлену кількість товару. Оплата здійснюється відповідно до ст.49 Бюджетного кодексу України.
Пунктом 5.1. договору сторони погодили, що постачальник зобов`язаний поставити товароодержувачу товар в термін не пізніше 01.08.2025р.
Місце поставки товару, визначено в специфікації (додаток 1) до цього договору. Покупець залишає за собою право змінити місце поставки товару, про що сторони укладають додаткову угоду до цього договору, яка є його невід`ємною частиною (п.5.2. договору).
Відповідно до підпунктів 6.2.1. та 6.2.2. договору, покупець має право вимагати від постачальника поставки якісного товару в кількості і строк, передбачений цим договором, та належного виконання його обов`язків.
Відповідно до підпункту 6.3.1. договору, постачальник зобов`язаний постачати товар в кількості, строк та на умовах даного договору.
У разi невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та цим договором (п.8.1. договору).
Відповідно до п. 8.3. договору за порушення строків поставки товарiв або недопоставку товарiв постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості товарiв, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки товарiв понад тридцять днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7 (сім) відсотків вартості товарiв, поставку яких прострочено.
Цей договiр набирає чинності з дня пiдписання його уповноваженими на те сторонами i діє до 31.12.2025р. (п.12.1. договору).
У Специфікації, яка є додатком 1 до договору "277-25 від 06.06.2025р., визначено, що відповідач повинен був поставити БпАК типу DJI "Matrice 350 RTK" в кількості 100 комплектів, вартість за одиницю комплекту складає 314900,00 грн. з ПДВ 0% (а.с. 14).
Згідно акту приймання-передавання товарів №205 від 21.08.2025р. та видаткової накладної №205 від 21.08.2025р., відповідач поставив 33 комплекти БпАК типу DJI "Matrice 350 RTK", загальною вартістю 10391700,00 грн. (а.с. 18).
Відповідно до акту приймання-передавання товарів №206 від 28.08.2025р. та видаткової накладної №206 від 28.08.2025р., відповідач поставив 67 комплектів БпАК типу DJI "Matrice 350 RTK", загальною вартістю 21098300,00 грн. (а.с. 19).
За поставлений товар позивач здійснив розрахунок, що підтверджується платіжними інструкціями №2531 від 08.09.2025р. на суму 10391700,00 грн. та №2780 від 09.09.2025р. на суму 21098300,00 грн. (а.с. 20, 21).
Претензією №06.1/7970-25 від 02.09.2025р. позивач вимагав від відповідача сплатити штрафні санкції в сумі 767096,40 грн. нараховані за несвоєчасну поставку товару (а.с. 22).
У зв`язку з несплатою штрафних санкцій в добровільному порядку, Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства "БудКапітал Плюс" 767 096,40 грн. пені.

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.
Відповідно до частини 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 частини 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У силу положень статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Приписами частин другої та третьої статті 6 та статті 627 ЦК України встановлено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Разом з тим, відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно приписів ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (частини 1 ст.662 ЦК України).
Відповідно до частини 1 ст. 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Згідно з частиною 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст.255 ЦК України врегульовано, що якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.
Частина перша статті 611 Цивільного кодексу України унормовує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Згідно із ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Колегія суддів встановила, що зобов`язання між сторонами виникли на підставі договору №277-25 про закупівлю БпАК типу DJI "Matrice 350 RTK" (Лот №3) від 06.06.2025р., який є договором поставки.
Пунктом 5.1 договору сторони погодили строк поставки товару до 01.08.2025р.
Згідно актів приймання-передавання товарів №205 та №206, підписаних представниками обох сторін, товар передано позивачу 21.08.2025р. у кількості 33 комплекти та 28.08.2025р. у кількості 67 комплектів (а.с. 18, 19).
За умовами п.8.3. договору у разі порушення строків поставки товару, постачальник на вимогу покупця сплачує пеню у розмірі 1 % вартості товару, з якого допущено прострочення виконання зобов`язань, за кожен день прострочення.
Тобто відбулось порушення термінів постачання. 
З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією №06.1/7970-25 від 02.09.2025, в якій вимагав сплатити штрафні санкції у розмірі 767 096,40 грн, нараховані у зв`язку з порушенням строків поставки товару.
Однак відповідач у добровільному порядку заявлені вимоги не виконав, нараховані штрафні санкції не сплатив, у зв`язку з чим Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства «БудКапітал Плюс» пені у сумі 767 096,40 грн.
Перевіривши правильність здійсненого розрахунку, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про обґрунтованість заявленої до стягнення пені.
Щодо доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за його порушення лише у випадку, якщо доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за своєю правовою природою є надзвичайними та невідворотними обставинами, виникнення яких не залежить від волі сторін та які об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язання у визначений строк. Такі обставини повинні мати винятковий характер, бути непередбачуваними на момент укладення договору та перебувати поза межами господарського ризику сторони.
Отже, для звільнення від відповідальності особа повинна довести не лише сам факт існування форс-мажорних обставин, але й те, що саме ці обставини були надзвичайними, невідворотними та безпосередньо унеможливили належне і своєчасне виконання конкретного зобов`язання.
Водночас наведені апелянтом обставини щодо затримки відвантаження товару виробником, логістичних труднощів, а також особливостей експортної політики країни-виробника не можуть бути віднесені до форс-мажорних обставин у розумінні наведених норм права, оскільки такі обставини пов`язані із здійсненням господарської діяльності та належать до комерційного ризику суб`єкта господарювання.
Крім того, залежність відповідача від дій власних постачальників чи виробників товару не звільняє його від відповідальності перед контрагентом за належне виконання прийнятих на себе договірних зобов`язань. Порушення зобов`язань третіми особами, труднощі у логістиці, зміна умов постачання або тривалі строки виготовлення товару є звичайними ризиками підприємницької діяльності, які повинні враховуватися стороною під час укладення договору та планування строків його виконання.
При цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів існування надзвичайних і невідворотних обставин, які б об`єктивно унеможливили своєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань. Відповідачем також не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між наведеними обставинами та порушенням строків поставки товару.
За таких обставин підстави для звільнення ПП «БудКапітал Плюс» від відповідальності за порушення строків поставки товару відсутні, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та підлягають відхиленню.
Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та досліджені судом апеляційної інстанції в розумінні ст.73, 76-79, 86 ГПК України.
Відтак, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, надав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.
У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Отже, судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.
Відтак, у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.
Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.
Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.
Керуючись ст.ст.269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "БудКапітал Плюс" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.03.26р. у справі №906/1731/25 - залишити без задоволення, рішення Господарського суду Житомирської області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

Справу №906/1731/25 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "18" травня 2026 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л. 

Суддя   Бучинська Г.Б. 

Суддя   Петухов М.Г.