Справа № 522/19540/25-Е 
Провадження № 2/513/493/26 

Саратський районний суд Одеської області

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Филипчук Л.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в с. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» в особі представника Усенка Михайла Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
у с т а н о в и в:
28 серпня 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3562438 від 15 квітня 2021 року.
У обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 14 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №3562438, згідно з умовами якого відповідач отримав 4000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. 
Таким чином, у ОСОБА_1 за кредитним договором № 3562438 від 15 квітня 2021 року, утворилась заборгованість, яка становить 18300,00 гривень, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 13500,00 грн - заборгованість за відсотками, 800,00 грн - заборгованість за комісією за видачу кредитних коштів.
02 липня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір факторингу №73-МЛ. Згідно вищевказаного Договору, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «МІЛОАН», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3562438 від 15 квітня 2021 року. На виконання п. 6 ч.3 ст. 175 ЦПК України зазначаємо, що Відповідачу було направлено Досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. 
Отже, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись і даним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та комісії у зв`язку із неналежних виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.
З огляду на вище викладене ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 3562438 від 15 квітня 2021 року у загальному розмірі 18300,00 гривень, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 13500,00 грн - заборгованість за відсотками, 800,00 грн - заборгованість за комісією за видачу кредитних коштів.
26 вересня 2025 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеса справу №522/19540/25-Е, передано за підсудністю до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.
Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 січня 2026 року цивільну справу за позовною Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» в особі представника Усенка Михайла Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано за підсудністю Саратського районного суду Одеської області, та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 січня 2026 року справа передана судді Рязановій К.Ю. 
Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області Рязанової К.Ю. від 10 лютого 2026 року, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» в особі представника Усенка Михайла Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, призначивши її до судового розгляду по суті з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у позовній заяві просив про розгляд справи за відсутності представника позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення судового виклику рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, про що свідчить рекомендоване повідомлення у справі. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив не надала, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило.
У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини.
15 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , укладено договір № 3562438 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов п.п. 1.2.-1.5. договору № 3562438 відповідачу було надано споживчий кредит у сумі 4000 грн, строк кредитування 15 днів до 30 квітня 2021 року. Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 2300,00 грн в грошовому виразі та 1399,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 6300,00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов?язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Комісія за надання кредиту: 800,00 грн, яка нараховується за ставкою 20,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 1500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 
За пунктом 1.6. зазначеного договору споживчого кредитування, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 
Пунктом 1.7. договору визначено: Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,2.3 цього Договору.
Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором - «W89997», який надіслано на вказаний відповідачем номер телефону - НОМЕР_1 . 
Відповідно до п.2.1. Кредитного договору кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом перерахування на картковий рахунок.
В матеріалах справи наявне платіжне доручення № 43902831 від 15 квітня 2021 року, яким підтверджено зарахування коштів ОСОБА_1 на картковий рахунок НОМЕР_2 у розмірі 4000 гривень. 
У відповідності до наданого розрахунку заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3562438 від 15 квітня 2021 року, за відповідачем ОСОБА_1 , рахується заборгованість у загальній сумі - 18300,00 гривень, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 13500,00 грн - заборгованість за відсотками, 800,00 грн - заборгованість за комісією за видачу кредитних коштів.
02 липня 2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" було укладено Договір відступлення прав вимоги № 73-МЛ, за умовами якого ТОВ "Мілоан" відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ "Мілоан", а позивач набуває право вимоги грошових коштів до відповідача за кредитним договором №3562438 від 15 квітня 2021 року.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору відступлення прав вимоги № 73-МЛ від 02 липня 2021 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 про повернення заборгованості за кредитним договором № 3562438 від 15 квітня 2021 року у загальній сумі 18300,00 гривень, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 13500,00 грн - заборгованість за відсотками, 800,00 грн - заборгованість за комісією за видачу кредитних коштів.
В матеріалах справи наявна досудова вимога від 15 липня 2025 року № 20911601/547, надіслана відповідачу - ОСОБА_1 на його адресу проживання, якою позивач просить негайно погасити заборгованість відповідача за кредитним договором № 3562438 від 15 квітня 2021 року у загальній сумі 18300,00 гривень.
Проте матеріали справи не містять доказів погашення/ часткового погашення ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 3562438 від 15 квітня 2021 року.
Відповідно до ч.1 ст.1077, 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнтів) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики.
Частиною 1 ст.1048 УК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний номер телефону вказаний ОСОБА_1 .
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію", згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).
Згідно із ч. 6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено.
За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зважаючи на те, що відповідач, який був належним чином повідомленим про розгляд справи, відзиву не надав, зазначені у позовній заяві обставини не спростував та не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заперечень проти позовних вимог, суд на підставі доказів, що є в матеріалах справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а саме суд вважає доведеними нарахування заборгованості за сумою кредиту у розмірі 4000,00 гривень та за по заборгованості за комісією у розмірі 800 гривень.
Щодо заборгованості за відсотками у розмірі 13500 гривень суд зазначає наступне.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91).
Як зазначалося вище, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 18300,00 гривень, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 13500,00 грн - заборгованість за відсотками, 800,00 грн - заборгованість за комісією за видачу кредитних коштів.
Разом з тим, як вбачається з вищезазначеного договору про споживчий кредит - він укладений відповідачем на строк 15 днів, з відсотковою ставкою в розмірі 2,5% в день.
У відповідності до п. 2.2. зазначеного договору, нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом, здійснюється з дати наступної за днем нарахування кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахування пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом на кожен день користування з урахування особливостей, передбачених п.2.2.3. договору.
Також, п. 2.3 зазначеного договору встановлено умови строку пролонгації, зокрема у вказаному пункті договору, визначено, що позичальник має право на пролонгування договірних відносин відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, які розміщенні на веб-сайті товариства miloan.ua.
Долучені позивачем до позовної заяви матеріали не містять доказів на підтвердження того, що кредитний договір № 3562438 від 15 квітня 2021 року був пролонгований, та що позивач мав право нараховувати відсотки за користування кредитом у порядку ст. 1048 ЦК України.
Тобто, за вказаний період розмір відсотків становить: 1500,00 грн (4000 грн*2,50%*15 днів).
Всього, заборгованість по відсоткам становить 1500,00 грн.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача складає: 4000 грн заборгованість за кредитом та 1500,00 грн заборгованість за відсотками, прострочена заборгованість за комісією - 800,00 грн, а всього: 6300,00 грн.
Відповідно до ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, що врегульовано положеннями ст. 77 ЦПК України.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач не скористався своїми процесуальним правом на подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Також, позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн, на підтвердження чого надав копію Договору про надання правової допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, копією акту наданих послуг №Д/386 від 24 липня 2025 року, що включає детальний обсяг робіт.
Як передбачено ч. ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При розгляді зазначеної справи по суті до суду від відповідача не було ні подано, ні заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені також і обставини, за яких, на його думку, такі витрати не підлягали б задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 833,94 грн (6300,00 грн х 2422,40 / 18300,00) та витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 2754,09 грн (6300,00 грн х 8000,00 / 18300,00).
Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 89, 141, 258 - 259, 263 - 265, 280-281, 288, 289, 354 ЦПК України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд
у х в а л и в:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» в особі представника Усенка Михайла Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором № 3562438 від 15 квітня 2021 року в розмірі 6300 (шість тисяч триста) гривень 00 копійок, з яких: 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок - заборгованість за відсотками, 800 (вісімсот) гривень 00 копійок - заборгованість за комісією за видачу кредитних коштів. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" судові витрати у розмірі 833 (вісімсот тридцять три) гривні 94 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" витрати на правничу допомогу у розмірі 2754 (дві тисячі сімсот п`ятдесят чотири) гривні 09 копійок.
У решті позовних вимог відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, адреса: Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення виготовлено 09 червня 2026 року 

Суддя К. Ю. Рязанова