Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року, м. Харків справа № 520/21691/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ширант А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (пр-т. Повітряних Сил, буд. 6, м. Київ, 03168, код ЄДРПОУ 00034022), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:
- визнати протиправним та скасування пункту 28 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28.02.2025 року № 61/975, про призначення матері та дружині померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, солдата ОСОБА_2 в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть, в сумі 2271000 (два мільйони двісті сімдесят одна тисяча) грн.00, у рівних частинах кожній;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити матері ОСОБА_1 та дружині ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу, як членам сім`ї загиблого (померлого) ОСОБА_2 внаслідок захворювання, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в розмірі 15 000 000 грн та здійснити виплату одноразової грошової допомоги у рівних частинах кожній, з урахуванням проведених виплат.

Позиція позивача 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є матір`ю загиблого (померлого) солдата ОСОБА_2 .
22.04.2024 року перебуваючи в зоні ведення бойових дій, в районі міст Дружківка та Костянтинівка Донецької області ОСОБА_2 отримав ішемічний інфаркт головного мозку.
Згідно витягу з протоколу № 2510 від 07.08.2024 року засідання штатної військоволікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 підтверджено, що захворювання і причина смерті ОСОБА_2 , так, пов`язані із захистом Батьківщини.
Комісія Міністерства оборони України дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 року № 975. В пункті 28 зазначено що матері та дружині померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, солдата ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 01.05.2024 в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть(2024) в сумі 2 271 000 у рівних частках кожній.
Не погодившись з вказаним висновком в частині суми призначеної допомоги Позивач звернулась з заявою щодо повторного подання комплекту документів для призначення одноразової грошової допомоги на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану. Відповіддю Відповідача №220/13/вих 38г/48418 від 26.06.2025 року Позивачу стало відомо що дія пункту 2 Постанови 168 не поширюється на членів сім`ї померлого ОСОБА_2 .
Позивач, вважаючи, що вона має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, оскільки смерть ОСОБА_2 настала внаслідок захисту Батьківщини та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, в період воєнного стану в Україні, звернулась до суду з цим позовом. 

Позиція відповідача
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 22 квітня 2024 року під час проходження служби в районі ведення бойових дій у солдата ОСОБА_2 стався ішемічний інфаркт головного мозку, внаслідок чого він був госпіталізований до КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради. ІНФОРМАЦІЯ_4 солдат ОСОБА_2 помер. На підставі витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 12 Регіональної ВЛК Збройних Сил України від 07 серпня 2024 року № 2510 було встановлено причинний зв`язок смерті: «ЗАХВОРЮВАННЯ ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ».
Вказує, що Пункт 2 Постанови № 168 у редакції, чинній на дату смерті солдата ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), встановлював, що ОГД у розмірі 15 000 000 грн виплачується сім`ям загиблих (померлих) військовослужбовців, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони.
Натомість, ОСОБА_2 помер від захворювання. Жоден документ не містить відомостей про отримання ним поранення, травми, контузії чи каліцтва, що призвели до смерті, що виключає призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до Постанови №168. 
Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 

Обставини, встановлені судом та зміст правовідносин
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 . 
ОСОБА_2 05.02.2000 уклав з ОСОБА_4 шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 .
ОСОБА_2 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_6 з 17.02.2023 по 26.04.2024, що підтверджується витягами з наказів командира ВЧ НОМЕР_6 від 17.02.2023 №49, від 26.04.2024 №119.
Згідно Витягу з протоколу №2510 від 07.08.2024 засідання штатної ВЛК, захворювання солдата ОСОБА_2 , - „Ішемічний інфаркт головного мозку. Набряк головного мозку", яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим 02.05.2024 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Лікарським свідоцтвом про смерть № 334, виданим 26.04.2024 КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» м. Дніпро; Довідкою командира в/ч НОМЕР_6 від 14.05.2024 № 3284 про участь у бойових діях - ЗАХВОРЮВАННЯ ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.
Відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28.02.2025 №61/975, Комісія Міністерства оборони України, розглянувши подані документи, дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до постанови КМ України від 25.12.2013 №975, матері та дружині померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, солдата ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_8 від 01.05.2024 - в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2024), в сумі 2271000 (Два мільйони двісті сімдесят одна тисяча) грн. 00 коп. у рівних частках кожній.
Вважаючи, що відповідачем протиправно не призначено одноразову грошову допомогу, встановлену постановою КМ України №168 від 28.02.2022, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Норми права, які застосовує суд: процесуальні положення
У КАС України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зокрема вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (ч. 1 ст. 5 КАС України).
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).
Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч.4 ст. 9 КАС України).
Згідно положень ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Керуючись ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Норми права, які застосовує суд, висновки суду
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з вимогами ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-ХІІ) у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалася та діє на момент розгляду цієї справи.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Частиною першою статті 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з підпунктом 1, 2 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
Отже подія смерті військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби і подія смерті військовослужбовця під час проходження військової служби є визначеними законом підставами для призначення допомоги.
Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено у статті 16-1 Закону № 2011-XII.
За приписами вказаної норми у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).
Підпунктом «а» пункту 1 статті 16-2 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;
500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що вказана одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 проходив службу у Збройних Силах України, а саме у військовій частині НОМЕР_6 .
Відповідно до Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 04.07.2024 №20390, ОСОБА_2 дійсно брав (брала) безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в районі н.п. Костянтинівка в Донецькій області.
22.04.2024 року перебуваючи в зоні ведення бойових дій, в районі міст Дружківка та Костянтинівка Донецької області ОСОБА_2 отримав ішемічний інфаркт головного мозку.
Згідно Витягу з протоколу №2510 від 07.08.2024 засідання штатної ВЛК, захворювання солдата ОСОБА_2 , - „Ішемічний інфаркт головного мозку. Набряк головного мозку", яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим 02.05.2024 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Лікарським свідоцтвом про смерть № 334, виданим 26.04.2024 КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» м. Дніпро; Довідкою командира в/ч НОМЕР_6 від 14.05.2024 № 3284 про участь у бойових діях - ЗАХВОРЮВАННЯ ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.
Так, пунктом 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1, 6 статті 16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 9 статті 16-3 Закону № 2011).
Як зазначалось судом вище, приписами підпунктів 1-3 пункту 4 Порядку № 975 визначено, що одноразова грошова допомога призначається у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
Відповідно до положень пункту 11 Порядку № 975 одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) призначається і виплачується:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);
у разі смерті військовослужбовця або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби у випадку, передбаченому підпунктом 2 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть;
у разі загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, у випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Відповідно до пункту 12 Порядку № 975, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 4 цього Порядку, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.
За результатами розгляду заяви та поданих документів, комісією МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відмовлено у призначенні позивачам одноразової грошової допомоги, оскільки Постанова №168 передбачає виплату одноразової грошової допомоги у рази загибелі, або у разі смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), що сталися у період дії воєнного стану та під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення, тоді як смерть солдата ОСОБА_2 , згідно наданих документів, настала в результаті захворювання.
На переконання позивача, наявні всі підстави для виплати їй, та дружині померлого одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови №168.
Так, суд зауважує, що на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168, у редакції, чинній на час виникнення спору).
Пунктом 2 Постанови № 168 встановлено, що особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.
Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби не може становити менше 15 млн. гривень.
Щодо доводів відповідача про те, що причиною смерті ОСОБА_2 стало не поранення, а захворювання, що зафіксовано у відповідному витягу з протоколу засідання ВЛК, а тому, на думку МО України, відсутні підстави для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови №168, то суд не приймає такі до уваги, оскільки нормами чинного законодавства чітко визначено, що захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини є належною підставою для виплати допомоги, а тому відсутність поранення не є підставою для відмови у виплаті, якщо є встановлений причинний зв`язок між захворюванням і проходженням служби в умовах збройного конфлікту. Крім того, ключове значення має висновок військово-лікарської комісії, яка у протоколі зазначила: «Ішемічний інфаркт головного мозку. Набряк головного мозку», який свідчить про наявність прямого причинного зв`язку між обставинами служби та настанням смерті.
Суд зазначає, що смерть ОСОБА_2 настала внаслідок захворювання, прямо пов`язаного із захистом Батьківщини, що встановлено ВЛК, підтверджено довідкою про участь у бойових діях та узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, зокрема, але не виключно у постановах Верховного Суду від 17.07.2024 у справі №600/548/23-а, від 22.08.2024 у справі 380/9868/23.
У відзиві відповідач посилається, що його позицію в повній мірі підтверджують висновки суду викладені у постанові Верховного Суду у справі, від 29.03.2024 №440/3321/23.

У постанові Верховного Суду від 29.03.2024 у справі №440/3321/23 вирішувалося питання щодо призначення одноразової грошової допомоги сім`ї загиблого поліцейського, однак в рамках такої справи судами не встановлено/досліджено, чи загибель, яка сталася у місті Полтава, відповідає обставинам, що вказують на виникнення права у членів сім`ї загиблого поліцейського на одноразову грошову допомогу, у розмірі встановленому пунктом 2 Постанови № 168, а саме: чи настала смерть поліцейського під час захисту Батьківщини, безпосередньої його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (відповідність функціональній ознаці); чи перебував він на момент смерті безпосередньо в районах здійснення вказаних заходів (відповідність територіальній ознаці); чи настала смерть поліцейського у період здійснення зазначених заходів (відповідність часовій ознаці), як того вимагають у своїй сукупності положення Постанови № 168 та Порядку № 376. Крім того, постановою Верховного Суду від 29.03.2024 у справі №440/3321/23 справу було направлено на продовження розгляду, в результаті чого 10.01.2025 Полтавським окружним адміністративним судом винесено рішення про задоволення позовних вимог про призначення одноразової грошової допомоги, яке постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2025 залишено без змін. Надалі, постановою Верховного Суду від 17.09.2025 у справі №440/3321/23 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2025 у справі №440/3321/23 скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних. Зазначено, що не встановлено віднесення міста до районів бойових дій станом на час смерті позивача. Зазначене є відмінним від обставин загибелі солдата ОСОБА_2 .
Враховуючи наведене, вказана позиція Верховного Суду, не є релевантною до спірних правовідносин та не підлягає застосуванню у даній справі.
Здійснюючи розгляд даної справи та надаючи оцінку наявним письмовим доказав у їхній сукупності суд уважає за необхідне звернути особливу увагу, що наказом командира військової частини НОМЕР_6 (по особовому складу) від 23.09.2024 №291-РС та Витягом з протоколу № 2510 від 07 серпня 2024 року засідання штатної військово-лікарської комісії прямо пов`язаний факт смерті (загибелі) військовослужбовця із виконанням бойового завдання у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіально цілісності і недоторканості, що додатково свідчить про наявність підстав у позивача для отримання одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови №168.
Отже, під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкти владних повноважень, не надав належних, достатніх та достовірних доказів, які б свідчили про правомірність прийнятого рішення, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Така позиція узгоджується із постановами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.12.2025 у справі №460/7051/25 та від 02.12.2025 у справі №380/7725/25.
Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. 
Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Судові витрати
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору, який сплачений позивачем у розмірі 1211,20 грн. 
Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 6-9,14,73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (пр-т. Повітряних Сил, буд. 6, м. Київ, 03168, код ЄДРПОУ 00034022), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасування пункту 28 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28.02.2025 року № 61/975, про призначення матері та дружині померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, солдата ОСОБА_2 в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть, в сумі 2271000 (два мільйони двісті сімдесят одна тисяча) грн.00, у рівних частинах кожній.
3. Зобов`язати Міністерство оборони України призначити матері ОСОБА_1 та дружині ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу, як членам сім`ї загиблого (померлого) ОСОБА_2 внаслідок захворювання, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в розмірі 15 000 000 грн та здійснити виплату одноразової грошової допомоги у рівних частинах кожній, з урахуванням проведених виплат.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. 

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 30 днів з дати складання повного судового рішення) та набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України. 

Cуддя А.А. Ширант