18.06.2026 
Справа № 713/761/26
Провадження № 2/721/286/2026
Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Путилський районний суд Чернівецької області у складі головуючої судді Стефанко У. Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
УСТАНОВИВ:
ТОВ "Факторинг Партнерс" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.01.2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено договір №3513499 про надання споживчого кредиту, який підписаний останнім одноразовим ідентифікатором М125349. Сума кредиту складає 2400,00 грн, строк надання кредиту 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день.
26.08.2021 року було укладено договір факторингу № 26082021 відповідно до якого ТОВ "Авентус Україна" відступило на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" права вимоги за кредитними договорами до боржників, в тому числі за договором №3513499.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 26.08.2021 до Договору факторингу №26082021 від 26.08.2021, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3513499 в сумі 7772,00 грн, з яких: 2400,00 грн сума заборгованості з основною сумою боргу; 5372,00 грн сума заборгованості за відсотками.
23.05.2024 року було укладено договір факторингу № 23/05/24 відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" відступило на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги за кредитними договорами до боржників, в тому числі за договором №3513499.
Відповідно до витягу з Реєстру заборгованостей №1 від 23.05.2024 до Договору факторингу № 23/05/24 , ТОВ "Факторинг Партнерс" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3513499 в сумі 7772,00 грн, з яких: 2400,00 грн сума заборгованості з основною сумою боргу; 5372,00 грн сума заборгованості за відсотками.
Просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та судові витрати.
Ухвалою суду від 20.04.2026 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.
Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачу на адресу його місця реєстрації, проте повернулись до суду без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки з позначкою "відсутній за вказаною адресою" вважається належним доказом повідомлення сторони про дату судового розгляду (Постанова КЦС ВС від 10.05.2023 року справа № 755/17944/18 (61-185св23)).
Відповідач скористалася своїм процесуальним правом та 28.05.2026 надіслав відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Вказує, що позовні вимоги визнає частково у розмірі 2400,00 грн, тобто тіло кредиту, нараховані проценти визнав у сумі 1200 грн, тобто 50% від простроченої заборгованості, а судові витрати просив стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог. Просив урахувати ту обставину, що він являється учасником бойових дій та на даний час проходить військову службу за контрактом.
03.06.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить позовні вимоги задовольнити, вказує, що твердження відповідача у відзиві на позовну заяву не підтверджується належними доказами. Позивачем нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного кредитного договору № 3513499 від 17.01.2021.Перед укладенням Договору позичальник отримав від кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами договору, йому було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків. Також зазначив, що твердження відповідача про неспівмірність витрат на правничу допомогу із складністю справи є безпідставними та відповідачем не надано до матеріалів справи будь яких доказів на підтвердження такої позиції.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши докази викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Судом встановлено, що 17.01.2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3513499 про надання споживчого кредиту, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором М125349 ( а.с. 25-28).
Згідно умов договору сума кредиту складає 2400,00 грн, строк надання кредиту 30 днів (п.1.3, 1.4). 
Відповідно до п. 1.5 стандартна процентна ставка становить 1,90% у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача.
Відповідно до п. 2.1 кошти кредиту надавалися Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту.
Згідно п. 4.1. Строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою Споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2.(пп. 4.2.1.-4.2.4.) Договору; або в порядку автопролонгацїї, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 - 4.3.2) Договору.
Сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
Сторонами погоджено Графік платежів ( додаток 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 3513499 від 17.01.2021) ( а.с.40). 
З копії Паспорта споживчого кредиту видно, що він містить інформацію, яка надається споживачу щодо умов кредитування до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 50-51).
ТОВ "Авентус Україна" виконало свої зобов?язання за кредитним договором та через надавача платіжних послуг ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ", 17.01.2021 року перечислило грошові кошти у сумі 2400,00 грн відповідачу, мака карти НОМЕР_2 ( а.с. 57-58, 60) 
26.08.2021 року було укладено договір факторингу № 26082021 відповідно до якого ТОВ "Авентус Україна" відступило на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" права вимоги за кредитними договорами до боржників, в тому числі за договором №3513499 ( а.с. 12-13).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 26.08.2021 до Договору факторингу №26082021 від 26.08.2021, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3513499 в сумі 7772,00 грн, з яких: 2400,00 грн сума заборгованості з основною сумою боргу; 5372,00 грн сума заборгованості за відсотками ( а.с. 15-17).
23.05.2024 року було укладено договір факторингу № 23/05/24 відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" відступило на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги за кредитними договорами до боржників, в тому числі за договором №3513499 ( а.с. 18-20).
Відповідно до витягу з Реєстру заборгованостей №1 від 23.05.2024 до Договору факторингу № 23/05/24 , ТОВ "Факторинг Партнерс" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3513499 в сумі 7772,00 грн, з яких: 2400,00 грн сума заборгованості з основною сумою боргу; 5372,00 грн сума заборгованості за відсотками ( 31-34).
Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ "Факторинг Партнерс", станом на 04.03.2026 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором №3513499 про надання споживчого кредиту від 17.01.2021 становить 7772,00 грн, з яких: 2400,00 грн сума заборгованості з основною сумою боргу; 5372,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.11). 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», «так і строк (термін) виконання зобов`язання» (ст. 530 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)
За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст.ст. 1077-1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ТОВ "Факторинг Партнерс" на підставі укладених договорів факторингу є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 , відповідно до умов договору №3513499 про надання споживчого кредиту від 17.01.2021.
Поряд з цим суд звертає увагу на те, що договорами факторингу визначено умову, яка полягає в тому, що клієнт передає фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах боржників. Так, в матеріалах справи містяться витяги з реєстру боржників, в яких зазначена необхідна інформація щодо права вимоги, яке відступається.
Враховуючи викладене, позивач довів своє право вимоги до відповідача щодо сплати заборгованості за договором №3513499 про надання споживчого кредиту укладеним 17.01.2021 укладеним між відповідачем та ТОВ "Авентус Україна".
Як убачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого  сума заборгованості за договором №3513499 про надання споживчого кредиту від 17.01.2021, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 7772,00 грн, з яких: 2400,00 грн сума заборгованості з основною сумою боргу; 5372,00 грн сума заборгованості за відсотками.
У відзиві на позовну заяву відповідач частково визнав позовні вимоги у розмірі 2400,00 грн, але заперечує щодо стягнення з нього процентів за користування кредитом. Однак вказане спростовується дослідженим у судовому засіданні кредитним договором №3513499 про надання споживчого кредиту від 17.01.2021, який підписаний відповідачем особисто за допомогою одноразового ідентифікатора М125349. З даного договору вбачається, що сторонами погоджено порядок та розмір отримання суми кредиту та нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а тому твердження відповідача про їх зменшення є безпідставними, оскільки нарахування відсотків здійснювалося відповідно до умов договору. 
Щодо тверджень відповідача зменшення суми нарахованих відсотків за договором кредиту суд зазначає, що відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. 
Таким чином, для військовослужбовців за контрактом та тих, хто перебуває на інших видах служби, для застосування даної норми Закону, ключовим є факт безпосередньої участі у захисті країни: чи то в часи АТО та ООС, чи під час повномасштабного вторгнення після 24 лютого 2022 року. Доказів на підтвердження того, що відповідач брав/бере участь у бойових діях або заходах з оборони, для отримання права на списання відсотків, останнім суду не надано. З копії військового квитка та посвідчення учасника бойових дій, наданих відповідачем, не вбачається достатніх даних для підтвердження вказаних обставин, а відтак підстави для звільнення останнього від  сплати відсотків за кредитним договором відсутні.
Враховуючи, що відповідачем не виконано умови вищевказаного договору, суд уважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості у розмірі 7772,00 грн - обґрунтованими.
Отже, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
Представництво інтересів позивача у даному провадженні здійснювало адвокатське обєднання «Лігал Ассістанс» на підставі Договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 01.12.2025.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до позовної заяви додані Договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 укладеного між позивачем та адвокатським об?єднанням «Лігал Ассістанс», витяг з Акту №29 про надання юридичної допомоги від 27.02.2026 року. 
Суд наголошує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути доведеним, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності і потрібності), розумності та пропорційності їхнього розміру позовним вимогам з огляду на конкретні обставини справи.
Відтак, оцінивши складність справи, суть спору, розмір позовних вимог, характер та обсяг наданих наданої правничої допомоги (їх дійсність та пропорційність), суд приходить до висновку, що заявлені ТОВ "Факторинг Партнерс" витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 9000,00 грн є надмірно завищеними і не відповідають критерію розумності. У зв`язку з цим заявлений позивачем розмір судових витрат підлягає зменшенню до 3000,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 81, 89, 133, 141, 223, 258-261, 263-268, 274, 280, 282, 289, 352, 354, 355 ЦПК України; ст.ст. 11, 202, 205, 207, 512, 514, 525, 526, 530, 610,612, 626, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1050, 1054 ЦК України; ст.ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію», суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" ЄДРПОУ 42640371 заборгованість за договором №3513499 про надання споживчого кредиту від 17.01.2021 у розмірі 7772  (сім тисяч сімсот сімдесят дві) грн 00 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" ЄДРПОУ 42640371 судові витрати у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп на відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 3000 (три тисячі) грн 00 коп витрат на правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Повне судове рішення складено 18.06.2026.

Сторони у справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс", юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6 офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя Уляна СТЕФАНКО