ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ______ __
Справа №482/653/26
Пр. №2/521/5225/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року        м. Одеса

 
Хаджибейський районний суд м. Одеси в складі: 
 
головуючого – судді Сегеди О.М.,
 
при секретарі – Ворона А.О., 

 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
У березні 2026 року до Новоодеського районного суду Миколаївської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект»(далі – ТОВ «ФК «Сіті Колект») з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза кредитним договором.
Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2026 року вищевказану справу було передано на розгляд до Хаджибейського районного суду м. Одеси за підсудністю.
Ухвалою суду від 21 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.
Судом встановлено, що 01 липня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю» (далі – ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 було укладено договір № 9069850 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з умовами кредитного договору №9069850 від 01 липня 2025 року, ТОВ «МІЛОАН» зобов?язалося надати Позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі, на умовах строковості, зворотності та платності, а Позичальник, у свою чергу, зобов?язався повернути отримані кошти та виконати інші обов?язки, передбачені договором.
На виконання взятих на себе зобов?язань ТОВ «МІЛОАН» належним чином і в повному обсязі надало відповідачу кредитні кошти у сумі 3000 грн, шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку, зазначену позичальником під час оформлення заявки на отримання кредиту, а саме: НОМЕР_1 .
Відповідачем було укладено кредитний договір шляхом обміну електронними повідомленнями відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». відповідно договору кредит надавався строком на 345 днів.
25.11.2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» було укладено договір відступлення права вимоги відповідно до якого позивач набув усі права первісного кредитора за кредитним договором № 9069850. 
Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором, позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №9069850 становить 19 942,00 грн., що складається з:
• тіла кредиту — 3000 грн;
• комісії за надання кредиту — 3 942,00 грн.;
• штрафних санкцій, за неналежне виконання кредитного зобов?язання – 6000 грн.
Комісія за надання кредиту була прямо передбачена умовами кредитного договору, доведена до відома відповідача до моменту його укладення та є складовою загальної вартості кредиту.
Представник ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ», діючий за довіреністю № ДВ-20251015/001 від 15 жовтня 2025 року, в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглянути поданий позов за його відсутності. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, у встановлений судом строк відзиву на позов не надав.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).
У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Хаджибейського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. 
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 2 ст. 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності відповідача, який своєчасно і належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 01 липня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю» (далі – ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 було укладено договір № 9069850 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Після того як відповідач здійснила реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора, заповнила електронну анкету-заяву на отримання споживчого кредиту на веб-сайті Первісного кредитора (https://amigo.com.lia), ТОВ «МІЛОАН» того ж дня направило Відповідачу пропозицію (оферту) укласти кредитний договір у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника повного тексту договору (за обраними позичальником параметрами строку та суми кредиту). Відповідач висловила однозначну згоду з умовами договору шляхом підтвердження акцепту за допомогою одноразового ідентифікатора (sms-коду).
На виконання взятих на себе зобов?язань ТОВ «МІЛОАН» належним чином і в повному обсязі надало відповідачу кредитні кошти у сумі 3000 грн, шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку, зазначену позичальником під час оформлення заявки на отримання кредиту, а саме: НОМЕР_1 .
25.11.2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» було укладено договір відступлення права вимоги відповідно до якого позивач набув усі права первісного кредитора за кредитним договором № 9069850. 
Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором, позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №9069850, яка становить 19 942,00 грн., що складається з:
• тіла кредиту — 3000 грн;
• комісії за надання кредиту — 3 942,00 грн.;
• штрафних санкцій, за неналежне виконання кредитного зобов?язання – 6000 грн.
Комісія за надання кредиту була прямо передбачена умовами кредитного договору, доведена до відома відповідача до моменту його укладення та є складовою загальної вартості кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Як встановлено при розгляді справи, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.
Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не сплачував своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. 
Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «Сіті Колект» про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. та витрати пов`язані із підготовкою та направленням документів боржнику у розмірі 381,74 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 526, 549-552, 610, 611, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 223, 259, 264, 275, 280, 284, 354 ЦПК України, суд

вирішив:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором– задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» (02154, м. Київ, пр-т Соборності, буд. 30-А, приміщення 321, код ЄДРПОУ 43950742) заборгованість за кредитним договором №9069850 від 01 липня 2025 року, яка становить 12 942 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок дві) гривні 00 копійок, що складається з: тіла кредиту — 3000 грн; комісії за надання кредиту — 3 942,00 грн.; штрафних санкцій, за неналежне виконання кредитного зобов?язання – 6000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» (02154, м. Київ, пр-т Соборності, буд. 30-А, приміщення 321, код ЄДРПОУ 43950742) судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» (02154, м. Київ, пр-т Соборності, буд. 30-А, приміщення 321, код ЄДРПОУ 43950742) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок. 
Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» (02154, м. Київ, пр-т Соборності, буд. 30-А, приміщення 321, код ЄДРПОУ 43950742) витрати пов`язані із підготовкою та направленням документів боржнику у розмірі 381,74 грн.
В інший частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 17 червня 2026 року. 

Суддя:       О.М. Сегеда