Справа № 752/8175/26 
Провадження № 3/752/3089/26 
Суддя Коваль В.О. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.06.2026 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Коваль В.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративних правопорушення, передбачених ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення, 21.11.2025 року о 13.45 год. в м. Києві на Столичному Шосе (виїзд на шляхопровід біля пр-т. Науки), водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, під час перестроювання, не надав переваги в русі т.з. «Ford» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку в тій самій смузі, у яку мав намір перестроїтись. У наслідок чого, останній допустив наїзд на металевий відбійник, у результаті чого т.з. «Ford» д.н.з. НОМЕР_3 та відбійник, отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після чого, ОСОБА_1 , самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив: п. 2.10 а, 2.3 б, 10.3 Правил дорожнього руху України.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Онишко В.М. вину не визнала, подала до суду пояснення у яких зазначила, що т.з. «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням вищезазначеного, безпосереднього контакту чи зіткнення з т.з. «Ford» д.н.з. НОМЕР_3 не мав. У зв`язку з цим ОСОБА_1 об`єктивно не усвідомлював факту причетності до ДТП, а тому продовжив рух далі. Додала що, ОСОБА_1 у дзеркалі заднього виду помітив транспортний засіб «Ford» д.н.з. НОМЕР_3 , який перебував на значній відстані, що давало підстави безпечно виконати маневр перестроювання. Під час зміни смуги руху, побачив що, вищезазначений автомобіль не зменшує швидкість. Виїхавши частково на крайню ліву смугу руху та усвідомлюючи можливу небезпеку, ОСОБА_1 відмовився від завершення та почав перестроюватись назад у свою смугу руху. Долучила до клопотання висновок експерта ОСОБА_3 у якому останній зазначає, що водій т.з. «Ford» д.н.з. НОМЕР_3 мав діяти відповідно до п. 12.1, 12.4, 2.3б ПДР України. Тоді як у діях водія т.з. «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 , з технічної точки зору, не вбачається невідповідностей ПДР України.
Дослідивши матеріали справи, зокрема вищезазначені протоколи про адміністративні правопорушення, в тому числі пояснення учасників ДТП, клопотання та пояснення адвоката Онишко В.М.,схему ДТП, відеозапис з камер спостереження, висновок експерта  ОСОБА_3 ,суд приходить до висновку,
Не зважаючи на захисну позицію адвоката Онишко В.М., вина  ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містять: письмові пояснення учасників, схему місця ДТП, протокол про адміністративне правопорушення, та відеозапис з місця ДТП, висновку експерта, клопотання та усні пояснення адвоката Онишко В.М, у судовому засіданні,з яких вбачається що: водій  ОСОБА_1 , керуючи т.з. «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 ,який рухався у третій смузі руху, почав виконувати маневр перестроювання у смугу ліворуч (четверту), не переконавшись, що це буде безпечно та не надавши переваги в русі т.з. «Ford» д.н.з. НОМЕР_3 , результаті чого і було спровоковано ДТП т.з. «Ford» д.н.з. НОМЕР_3 з відбійником. Після чого ОСОБА_1 самовільно залишив місце ДТП, що зафіксовано на відеозаписі з камер спостереження.
Додатково суд звертає увагу, що відповідно до письмових пояснень  ОСОБА_1 , від 23.03.2026 які містяться у матеріалах справи, у яких останній повідомляє, що на його смугу руху хотіла перестроїтись вантажівка, внаслідок чого він намагався уникнути зіткнення з вищезазначеним т.з. тому прийняв рішення з`їхати на крайню ліву смугу руху по якій рухався т.з. «Ford» д.н.з. НОМЕР_3 .
З огляду на викладене, суд критично оцінює позицію захисника ОСОБА_4 , яка наполягала на відсутності вини ОСОБА_1 у ДТП та зазначала, що його дії не вплинули на подальший рух автомобіля «Ford» д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого останній допустив зіткнення з відбійником.
Крім того, дослідивши висновок експерта ОСОБА_3 №173 від 25.05.2026, який в даній дорожній ситуації не вбачав невідповідність вимогам ПДР України у діях автомобіля «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 , під час проведення дослідження було враховано лише пояснення водія автомобіля «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , водночас пояснення водія транспортного засобу «Ford» д.н.з. НОМЕР_3 - ОСОБА_2 , від 21.11.2025 до уваги не бралися. Таким чином, суд висловлює сумніви щодо об`єктивності висновків, викладених у вищезазначеній експертизі.
Відповідно до принципу диспозитивності суд позбавлений права надавати оцінку діям водія транспортного засобу т.з. «Ford» д.н.з. НОМЕР_3 ,оскільки діє виключно в межах складеного протоколу відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 10.3 Правил дорожнього руху України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
Визначаючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його відношення до скоєного, а також усі обставини справи у їх сукупності та співставленні.
Положеннями ст. 124, ст. 122-4 КУпАП відповідно, встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, згідно із п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Враховуючи, що строк накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП сплив, на підставі ст. 247 п.7 КУпАП закрити провадження у справі.
З огляду на вищенаведене, строки накладення адміністративного стягнення на  ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, закінчилися, а відтак, провадження у справі стосовно нього підлягає закриттю.
З огляду на вище викладене та керуючись ст. 9, 23, 33, 38, 124, 245, 247, 251-252, ч. 2, ст. 254, 280, 283-285, 294 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, 124 КУпАП, стосовно  ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя      В.О. Коваль