Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 р. № 520/5597/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) щодо взяття ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) на військовий облік, як військовозобов`язаного;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) виключити із військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 );
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) щодо внесення даних про перебування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) на військовому обліку військовозобов`язаних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) виключити дані про перебування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) на військовому обліку військовозобов`язаних 3 Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у зв`язку з непридатністю до військової служби відповідно до його військово-облікового документа (військового квитка серії НОМЕР_3 від 12.06.2012);
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) щодо внесення в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) правил військового обліку;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані щодо наявності порушень правил військового обліку стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ).
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.
Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.
Відповідач правом на подання відзиву на адміністративний позов не скористався.
Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З матеріалів справи вбачається, що позивачу видано військовий квиток серії НОМЕР_3 від 12.06.2012.
Відповідно до відомостей, зазначених у військовому квитку, 21.01.2010 призовною (медичною) комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 позивача визнано непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку за графою І статті 74а Розкладу хвороб, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року.
Також у розділі VI "Відмітки про військовий облік" військового квитка міститься відмітка про виключення позивача з військового обліку 12.06.2012 року ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Позивач зазначає, що з 2014 року, у зв`язку з тимчасовою окупацією частини території Луганської області, він проживає у м. Харкові та є внутрішньо переміщеною особою.
04.07.2024 року позивачем було здійснено уточнення облікових даних через центр надання адміністративних послуг. 
Зі змісту наданих позивачем пояснень та доказів вбачається, що після такого уточнення електронний військово-обліковий документ не сформувався, а в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів були відсутні відомості про перебування позивача на військовому обліку.
Надалі, як зазначає позивач, після встановлення мобільного застосунку "Резерв+" ним було виявлено, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів містяться відомості про його перебування на військовому обліку як військовозобов`язаного у ІНФОРМАЦІЯ_7 .
З наданого до матеріалів справи електронного військово-облікового документа, сформованого 02.02.2026 року, судом встановлено, що щодо ОСОБА_1 зазначено категорію обліку "військовозобов`язаний", ТЦК та СП - ІНФОРМАЦІЯ_8 , підстава зняття/виключення - відсутня. 
Крім того, у вказаному документі міститься відмітка "Порушення правил військового обліку", а як причина звернення до Національної поліції зазначено: "Не стали на військовий облік за новою адресою", дата звернення - 02.02.2026 року.
22.02.2026 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, у якій просив виключити його з військового обліку військовозобов`язаних та внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі військово-облікового документа.
Листом від 26.02.2026 року №ЩТ/989 ІНФОРМАЦІЯ_8 повідомив позивача, що його автоматично, рішенням вищого штабу, взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_9 в ході реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 №932. 
У вказаному листі відповідач зазначив, що відповідно до даних Реєстру позивач є військовозобов`язаним, а також повинен звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем фактичного проживання (реєстрації) в Україні для ініціювання процедури взяття на військовий облік.
Також у листі від 26.02.2026 року відповідач повідомив, що відносно позивача ініційовано розшук у зв`язку з тим, що він, на думку відповідача, ігнорує обов`язок стати на військовий облік за місцем фактичного проживання. Відповідачем зазначено, що у Реєстрі створено "Примітку про правопорушення" стосовно ОСОБА_1 , при цьому протокол про адміністративне правопорушення не складався, Національною поліцією позивач не доставлявся, облікові документи ІНФОРМАЦІЯ_3 не складалися.
На адвокатський запит представника позивача відповідач листом від 10.03.2026 року №ЩТ/1307 повідомив, що у зв`язку з відсутністю інформації про виключення позивача з військового обліку в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів його шляхом автоматичної верифікації було автоматично зараховано на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Водночас відповідач зазначив, що документація за результатами проходження позивачем військово-лікарської комісії до ІНФОРМАЦІЯ_2 не передавалась, у зв`язку з чим, на думку відповідача, підстави для внесення відомостей про виключення позивача з військового обліку до Реєстру відсутні.
Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що він у встановленому законом порядку був визнаний непридатним до військової служби та виключений з військового обліку ще у 2012 році, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 від 12.06.2012 року. 
На переконання позивача, автоматичне зарахування його на військовий облік як військовозобов`язаного без урахування наявного військово-облікового документа та без перевірки відомостей про раніше прийняте рішення щодо непридатності до військової служби є протиправним.
Позивач вказує, що після виключення з військового обліку він не набув повторно статусу військовозобов`язаного, не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявами про взяття на військовий облік, не проходив у цьому органі військово-лікарську комісію, а тому відповідач не мав правових підстав відображати його у Реєстрі як військовозобов`язаного.
Крім того, позивач зазначає, що внесення до Реєстру відомостей про порушення ним правил військового обліку та ініціювання звернення до органів Національної поліції є похідними від помилкового визначення його статусу як військовозобов`язаного. Оскільки позивач був виключений з військового обліку, на нього не можуть покладатися обов`язки, передбачені для військовозобов`язаних, у тому числі обов`язок ставати на військовий облік за новою адресою.
Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, доказів правомірності оскаржуваних дій та внесення спірних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів суду не надав.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; добросовісно; розсудливо; пропорційно, з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав особи і цілями, на досягнення яких спрямоване відповідне рішення, дія чи бездіяльність.
Правове регулювання спірних правовідносин здійснюється, зокрема, Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", Законом України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", Порядком оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559, Порядком реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 №932, а також Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовий обов`язок включає, зокрема, взяття громадян на військовий облік та дотримання правил військового обліку. 
Водночас від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовозобов`язані, які досягли граничного віку перебування в запасі, а також визнані військово-лікарськими комісіями непридатними для військової служби, виключаються з військового обліку і переводяться у відставку.
Частиною першою статті 33 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з частиною шостою статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які, зокрема, визнані непридатними до військової служби.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Судом встановлено, що військовий квиток позивача серії НОМЕР_3 від 12.06.2012 року містить відомості про визнання позивача 21.01.2010 року призовною (медичною) комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку за графою І статті 74а Розкладу хвороб, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року, а також відмітку про виключення позивача з військового обліку 12.06.2012 року.
Отже, наявний у матеріалах справи військово-обліковий документ є первинним офіційним документом, який підтверджує прийняття уповноваженим органом рішення щодо непридатності позивача до військової служби та припинення його перебування на військовому обліку.
При цьому відповідачем не надано суду жодного доказу скасування або зміни зазначеного рішення призовної (медичної) комісії, визнання недійсними записів у військовому квитку серії НОМЕР_3 від 12.06.2012 року, проходження позивачем нової військово-лікарської комісії, за результатами якої його було б визнано придатним до військової служби або таким, що підлягає перебуванню на військовому обліку військовозобов`язаних.
Також відповідачем не надано доказів того, що позивач особисто звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про взяття на військовий облік, проходив у відповідача процедури, пов`язані із взяттям на військовий облік, або що відповідачем було сформовано облікові документи позивача на підставі належних та достовірних первинних документів.
Натомість, у листі від 26.02.2026 року №ЩТ/989 відповідач зазначив, що облікові документи щодо позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 не складались, позивач відповідача не відвідував, можливості перевірити оригінали документів не надавав. 
У листі від 10.03.2026 року №ЩТ/1307 відповідач також повідомив, що документація за результатами проходження позивачем військово-лікарської комісії до ІНФОРМАЦІЯ_2 не передавалась.
Таким чином, відповідач фактично підтвердив, що відомості щодо позивача як військовозобов`язаного були відображені у Реєстрі не на підставі індивідуальної перевірки первинних військово-облікових документів позивача, а внаслідок автоматичної верифікації.
Суд зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 №932 спрямована на реалізацію експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом електронної інформаційної взаємодії між національними електронними інформаційними ресурсами. 
Водночас зазначена постанова не змінює правового статусу особи всупереч первинним військово-обліковим документам, не скасовує рішень уповноважених військово-лікарських або призовних комісій та не звільняє орган ведення Реєстру від обов`язку забезпечувати достовірність і актуальність відомостей, що вносяться до Реєстру.
Автоматична верифікація є способом інформаційного наповнення та перевірки даних, однак вона не може бути самостійною правовою підставою для ігнорування офіційного військово-облікового документа, який містить відомості про непридатність особи до військової служби та її зняття/виключення з військового обліку.
Відповідно до Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" Реєстр є інформаційно-комунікаційною системою, призначеною для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створеною для забезпечення військового обліку громадян України.
Одним із завдань Реєстру є забезпечення ведення військового обліку, а тому відомості Реєстру мають відповідати дійсному правовому статусу особи та належним первинним документам.
Органами ведення Реєстру є, зокрема, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, які забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Закон України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" також передбачає право призовника, військовозобов`язаного або резервіста звертатися до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення або невключення до Реєстру запису про себе, а також щодо виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
З огляду на викладене, отримавши заяву позивача від 22.02.2026 року та адвокатський запит представника позивача від 04.03.2026 року, до яких позивач посилався на наявність військового квитка серії НОМЕР_3 від 12.06.2012 року із відомостями про непридатність до військової служби та зняття з військового обліку, відповідач був зобов`язаний перевірити ці відомості, оцінити подані документи та вжити заходів для актуалізації даних Реєстру або надати належно мотивовану відмову із зазначенням конкретних правових і фактичних підстав.
Натомість зі змісту листів відповідача від 26.02.2026 року №ЩТ/989 та від 10.03.2026 року №ЩТ/1307 вбачається, що відповідач обмежився посиланням на автоматичне зарахування позивача на військовий облік у межах реалізації постанови Кабінету Міністрів України №932 та на відсутність у Реєстрі інформації про виключення позивача з військового обліку.
Суд критично оцінює такі доводи відповідача, оскільки сама по собі відсутність у Реєстрі відомостей про виключення особи з військового обліку не спростовує відомостей, зазначених у військовому квитку, та не може бути підставою для покладення на позивача негативних наслідків неналежного або неповного інформаційного наповнення Реєстру.
Відсутність відповідних відомостей в електронній інформаційній системі не нівелює юридичного значення паперового військово-облікового документа, оформленого уповноваженим органом до запровадження або повного наповнення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559 військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.
Згідно з пунктом 1 Порядку №559 військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.
Пунктом 3 Порядку №559 встановлено, що відомості, зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває на військовому обліку Збройних Сил або був виключений з такого обліку, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з пунктом 8 Порядку №559 військово-обліковий документ в електронній формі містить, зокрема, відомості про виконання військового обов`язку (категорія обліку), а також відомості про перебування на військовому обліку, найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у якому громадянин перебуває або знятий (виключений) з військового обліку, та підставу зняття (виключення) з військового обліку.
Пунктом 9 Порядку №559 передбачено, що військово-обліковий документ в електронній формі та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.
З наведених норм вбачається, що законодавець виходить із необхідності узгодженості паперових та електронних військово-облікових документів, а у разі розбіжності між ними така розбіжність підлягає усуненню шляхом актуалізації відомостей Реєстру відповідно до достовірних документально підтверджених даних.
Суд зазначає, що у цій справі електронний військово-обліковий документ від 02.02.2026 року містить відомості про позивача як військовозобов`язаного, а також не містить підстави зняття/виключення з військового обліку. 
Водночас військовий квиток серії НОМЕР_3 від 12.06.2012 року містить відомості про визнання позивача непридатним до військової служби та виключення його з військового обліку.
Вказана невідповідність створює для позивача несприятливі правові наслідки, оскільки в електронному військово-обліковому документі позивач відображений як військовозобов`язаний, а також щодо нього відображено інформацію про порушення правил військового обліку та звернення до Національної поліції.
Суд зазначає, що обов`язок доведення правомірності оскаржуваних дій покладено саме на відповідача.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. 
Водночас за частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії або бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач відзиву на позов не подав, доказів правомірності внесення до Реєстру відомостей про позивача як військовозобов`язаного, доказів наявності правових підстав для неврахування військового квитка серії НОМЕР_3 від 12.06.2012 року, а також доказів правомірності внесення відмітки про порушення позивачем правил військового обліку суду не надав.
За приписами частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Отже, суд вирішує справу за наявними матеріалами, у яких наявні докази, що підтверджують доводи позивача, та відсутні докази, які б спростовували відомості військового квитка або підтверджували правомірність оскаржуваних дій відповідача.
Суд зауважує, що з електронного військово-облікового документа, сформованого 02.02.2026 року, вбачається наявність відмітки "Порушення правил військового обліку", а також зазначення причини звернення до Національної поліції: "Не стали на військовий облік за новою адресою".
У листі від 26.02.2026 року №ЩТ/989 відповідач повідомив, що у Реєстрі створено "Примітку про правопорушення" щодо позивача та направлено звернення до Національної поліції щодо доставлення адміністративного правопорушника до ТЦК та СП.
Водночас у цьому ж листі відповідач зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не складався, Національною поліцією позивач не доставлявся, облікові документи ІНФОРМАЦІЯ_3 не складалися.
Відповідно до статей 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність настає за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію за наявності складу адміністративного правопорушення.
Разом з тим, внесення відомостей про порушення правил військового обліку має ґрунтуватися на встановлених фактичних обставинах та належних документах, які підтверджують наявність відповідного порушення з боку особи.
Суд зазначає, що відповідач не довів, що на позивача поширювався обов`язок ставати на військовий облік за новою адресою саме як на військовозобов`язаного, оскільки матеріалами справи підтверджується наявність у позивача військово-облікового документа з відомостями про непридатність до військової служби та виключення з військового обліку.
Відповідач також не надав доказів направлення позивачу повісток, викликів або інших документів, невиконання яких могло б свідчити про порушення правил військового обліку, не надав протоколу про адміністративне правопорушення чи іншого документа, який би підтверджував встановлення факту такого порушення.
Таким чином, відомості про порушення позивачем правил військового обліку є похідними від недостовірного відображення позивача як військовозобов`язаного та не підтверджені належними доказами.
Суд також враховує, що законодавство розмежовує правові наслідки визнання особи "непридатною до військової служби в мирний час, обмежено придатною у воєнний час" та "непридатною до військової служби з виключенням з військового обліку". Саме зміст рішення військово-лікарської або призовної комісії та відповідні записи у військово-облікових документах визначають подальший обліковий статус особи.
У цій справі військовий квиток позивача містить відомості не про обмежену придатність, а про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку, що відповідачем належними доказами не спростовано.
Суд зазначає, що адміністративний суд не підміняє собою орган ведення Реєстру та не здійснює технічне адміністрування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
Водночас у разі встановлення протиправності дій суб`єкта владних повноважень суд зобов`язаний обрати такий спосіб захисту, який буде ефективним, відповідатиме характеру порушеного права та усуне негативні наслідки протиправної поведінки відповідача.
Відповідно до частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено право суду обрати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Частина четверта статті 245 КАС України передбачає, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. Якщо ж ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оцінюючи заявлені позовні вимоги, суд дійшов висновку, що вони є обґрунтованими по суті в частині протиправності відображення позивача у Реєстрі як військовозобов`язаного без урахування його військового квитка серії НОМЕР_3 від 12.06.2012 року, а також у частині протиправності внесення відомостей про порушення позивачем правил військового обліку.
Водночас щодо заявленого позивачем способу захисту в частині вимог про виключення даних про перебування на військовому обліку з Єдиного державного реєстру та виключення із військового обліку військовозобов`язаних, суд зазначає наступне. 
Суд виходить із того, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів є офіційною інформаційною системою, яка може містити відомості не лише про осіб, які перебувають на військовому обліку, а й про осіб, які були зняті або виключені з такого обліку, із зазначенням відповідної підстави. 
Тому належним способом захисту у цій справі є не повне вилучення запису про позивача з Реєстру, а приведення відомостей Реєстру у відповідність до підтверджених військово-облікових документів.
Такий спосіб захисту відповідає пункту 3 Порядку №559, за яким відомості у військово-обліковому документі та Реєстрі повинні відповідати одне одному, а також забезпечує реальне поновлення прав позивача без втручання суду у технічне адміністрування Реєстру понад необхідне.
З огляду на встановлені обставини, суд вважає належним та ефективним способом захисту: визнати протиправними дії відповідача щодо відображення у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку як військовозобов`язаного без урахування відомостей військового квитка серії НОМЕР_3 від 12.06.2012 року; зобов`язати відповідача привести відомості Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 у відповідність до військового квитка серії НОМЕР_3 від 12.06.2012 року шляхом внесення/актуалізації відомостей про його непридатність до військової служби та виключення з військового обліку із зазначенням відповідної підстави; визнати протиправними дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку; зобов`язати відповідача виключити у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості щодо наявності порушення правил військового обліку стосовно ОСОБА_1 .
Саме такий спосіб захисту є пропорційним та достатнім для відновлення порушеного права позивача, оскільки усуває недостовірні відомості, які стали підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. 
Розподіл судових витрат здійснюється за правилами ст.139 КАС України.
Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відображення у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку як військовозобов`язаного без урахування відомостей військового квитка серії НОМЕР_3 від 12.06.2012 року.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 привести відомості Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 у відповідність до військового квитка серії НОМЕР_3 від 12.06.2012 року шляхом внесення/актуалізації відомостей про непридатність ОСОБА_1 до військової служби та виключення з військового обліку із зазначенням відповідної підстави.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 виключити у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості щодо наявності порушення правил військового обліку стосовно ОСОБА_1 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 1 064,96 грн. (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійок). 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 01 червня 2026 року.

Суддя Н.А. Полях