Справа № 331/6074/25
Провадження № 2/331/811/2026
РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
03 липня 2026 року       м. Запоріжжя 

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого – судді Скользнєвої Н.Г.,
за участю секретаря Постарнак М.М.,

учасники справи :
представник позивачки - адвокат Петров Г.М.,

розглянув у порядку загального позовного провадження справу за позовом  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката – Петрової Марини Олександрівни до Запорізької міської ради, треті особи – Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), Акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі Філії – Запорізьке обласне управління АТ « Ощадбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, скасування арешту на нерухоме майно, 

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ( далі – суд) з позовом до Запорізької міської ради, третя особа - Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), за результатами розгляду якого просить : визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 ; скасувати арешт на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження : 8800772, зареєстрований 15.09.2009 р. за № 8800772 Запорізькою філією державного підприємства « Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, виключивши відомості про таке обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син – ОСОБА_4 .
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належний йому на праві власності об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 .
Заповіту ОСОБА_4 не складав.
В межах передбаченого законом строку ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом першої черги, звернулася до Першої запорізької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 
19.12.2024 року вказаною нотаріальною конторою їй було повідомлено про заведення спадкової справи № 92/2024 після смерті ОСОБА_4 та про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відносно вищевказаного спадкового майна існує обтяження у вигляді арешту майна, який був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника № 513/6 від 12.06.2009 р., виданої Жовтневим ВДВС ЗМУЮ та зареєстрований 15.09.2009 р. за № 8800772 ЗФ ДП « Інформаційний центр» МЮУ.
В той же час, з відповіді № 167035 від 16.12.2024 р. Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) вбачається, що за результатами пошуку в АСВП відповідну інформацію про виконавче провадження, в якому була винесена постанова 515/5 від 12.06.2009 року, видана Жовтневим ВДВС ЗМУЮ, якою накладено арешт на вищевказане нерухоме майно, не знайдено.
Згідно відповіді Фонду державного майна України від 15.01.2025 року, у Фонді відсутня інформація щодо внесення ДП « Інформаційний центр» МЮУ обтяження на арешт нерухомого майна ОСОБА_4 від 15.06.2009 року № 8800772 на підставі постанови від 12.06.2009 року № 513/6, винесеної Жовтневим ВДВС ЗМУЮ.
Міністерство юстиції України листом від 21.01.2025 року повідомило, що згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавчі провадження, стороною за якими є ОСОБА_4 , на виконанні в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців не перебувають та зареєстрованими не значаться.
Отже зняти арешт в досудовому порядку не виявилось можливим. 
Вищенаведені обставини – є підставою для звернення до суду з цим позовом.
Як на правові підстави заявлених вимог позивачка посилається на статті 321,353,392,1217,1218,12201264,1268,1273,1296 ЦК України.

24 квітня 2026 року від залученої до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – АТ « Державний ощадний банк України» до суду надійшли письмові пояснення, з яких вбачається , що 28.04.2021 року до AT «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10007/0187 філії - Запорізьке обласне управління від ОСОБА_4 надійшла заява № 619619109/190421 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу та заява на встановлення відновлювальної редитної лінії (Кредиту), в результаті розгляду якої було встановлено кредитний ліміт в розмірі 5 000,00 грн. 07.03.2024 року Банку стало відомо про смерть Клієнта ОСОБА_4 . З метою врегулювання наявної непогашеної заборгованості у сумі 5 000,00 грн. AT «Ощадбанк» направило до Другої запорізької державної нотаріальної контори Вимоги до спадкоємців № 55/5.4- 06/58269/2024 від 15.05.2024 у відповідності до ч.2 ст.1281 та ст.1282 ЦК України. У відповідь на зазначену вимогу Банку від Другої запорізької державної нотаріальної контори надійшло повідомлення про реєстрації вимоги в книзі реєстрових справ та додатково проінформовано про відкриття спадкової справи на рахунки Банку надійшла сума погашення заборгованості за кредитною лінією, з урахуванням комісії 5016,70 грн. Таким чином зобов`язання Клієнта перед Банком виконані в повному обсязі. Додатково повідомлено, що AT «Ощадбанк» не ініціював встановлення обтяження на майно Клієнта, та не звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості ( а.с.214-215).

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи.

04 листопада 2025 року від позивачки в особі представника – адвоката Петрової М.О. до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви ( а.с.32-33).
24 грудня 2025 року від представника відповідача Запорізької міської ради – Лях Д.А. до суду надійшла заява, в якій зазначено, що відповідач при вирішенні спірної ситуації покладається на розсуд суду ; просить розглядати справу без участі представника Запорізької міської ради ( а.с.101-102).
27 січня 2026 року від представника позивачки – адвоката Петрова Г.М. до суду надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи ( а.с.151).
20 лютого 2026 року від представника позивачки – адвоката Петрова Г.М. до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб Акціонерне товариство Державний ощадний банк України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( а.с.162-164).
23 лютого 2026 року, 20 березня 2026 року від представника позивачки – адвоката Петрова Г.М. до суду надходили заяви про проведення підготовчого судового засідання за відсутністю позивачки та її представника ( а.с.167,192). 
23 квітня 2026 року від представника позивачки – адвоката Петрова Г.М. до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документу на підтвердження сплати позивачкою судового збору ( а.с.210,211) 

ІІІ.  Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 27 жовтня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, з наданням позивачці строку для усунення недоліків позовної заяви ( а.с.29-30).
Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною і повернуто позивачу ( а.с.35-36).
Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 грудня 2025 року ухвалу суду від 05 листопада 2025 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду ( а.с.71-80).
Ухвалою суду від 23 грудня 2025 року провадження у цій справі відкрито ; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження ; справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання. Одночасно , до початку розгляду справи по суті виконані такі процесуальні дії : судом зобов`язано Першу запорізьку державну нотаріальну контору надіслати на адресу суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 92/2024, яка була заведена після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , що був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 ( а.с.87-88).
Ухвалою судді від 29 січня 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Петрововї М.О. про звільнення від сплати судового збору, відмовлено. Відстрочено позивачці ОСОБА_1 сплату судового збору за подання позовної заяви майнового характеру до ухвалення судового рішення у справі ( а.с.152-153).
Ухвалою суду від 23 лютого 2026 року клопотання представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Петрова Г.М. задоволено. Залучено до участі у цій справі   в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору : Акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі Філії – Запорізьке обласне управління АТ « Ощадбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .  Підготовче судове засідання по цій справі відкладено. Продовжено строк проведення підготовчого провадження по цій справі до 20 березня 2026 року ( а.с.172-174).
Ухвалою суду від 20 березня 2026 року підготовче провадження по справі закрито,  а справу призначено до розгляду по суті ( а.с.195-196).

В суді представник позивачки позовні вимоги свого довірителя підтримав, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. 
Представник відповідача – Запорізької міської ради в судове засідання не з`явився; 24 грудня 2025 року від представника відповідача Запорізької міської ради – Лях Д.А. до суду надійшла заява, в якій зазначено, що відповідач при вирішенні спірної ситуації покладається на розсуд суду ; просить розглядати справу без участі представника Запорізької міської ради ( а.с.101-102).
Треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. 
Треті особи – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про причину неявки суд не повідомили ; будь-яких заяв, клопотань, заяв по суті справи від них до суду не надходило.
Від представника третьої особи - АТ « Державний ощадний банк 24.04.2026 року до суду надійшли письмові пояснення, в яких також порушується питання про здійснення розгляду справи без участі представника вказаної банківської установи (а.с.215 зв.)

Суд, вислухавши доводи представника позивачки, перевіривши їх матеріалами справи, приходить до такого.

V. Фактичні обставини, встановлені Судом ; зміст спірних правовідносин; оцінка Суду.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 ( а.с.8).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2007 р. у справі №2-1380/07, зареєстрованого 24.09.2007 р. Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, про що записано у реєстровій книзі: 41, номер запису: 8363, реєстраційний номер : 17026100 ( а.с.11).
Заповіту ОСОБА_4 не складав, у зв`язку з чим в межах встановленого законом строку, а саме 11 липня 2024 року, позивачка, яка є матір`ю померлого, і відповідно спадкоємцем за законом першої черги, звернулася до Першої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ( а.с.114 зв.).
З матеріалів спадкової справи вбачається, що окрім позивачки спадкоємцями першої черги за законом є його батько – ОСОБА_2 та дружина – ОСОБА_3 , яких 11 липня 2024 року державний нотаріус Першої запорізької державної нотаріальної контори належним чином повідомив про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 ( а.с.120 зв., 123). Зазначені особи у встановлений законом строк із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття до нотаріальної контори не зверталися.
За клопотанням представника позивачки – адвоката Петрова Г.М. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с.162-164) ухвалою суду від 23 лютого 2026 року були залучені до участі в цій справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ( а.с.172-174). Проте, в судові засідання вони не з`являлися, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Про причину неявки суд не повідомляли ; будь-яких заяв, клопотань, заяв по суті справи від них до суду не надходило.
Оскільки залучені як треті особи батько та дружина спадкодавця не подали у визначений законом строк заяв про прийняття спадщини та не надали суду доказів постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вони вважаються такими, що спадщину не прийняли. Отже, право на спадкування всього зазначеного майна перейшло до позивачки, яка подала заяву до нотаріальної контори вчасно.
15 жовтня 2025 р. постановою Першої запорізької державної нотаріальної контори Південного Міжрегіонального управління міністерства Юстиції (м. Одеса) про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачку було повідомлено, що після смерті ОСОБА_4 , була заведена спадкова справа № 92/2024 та єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є позивач- ОСОБА_1 , однак, Свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалось, оскільки відносно вищевказаного спадкового майна існує обтяження у вигляді арешту майна, який був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника №513/6 від 12.06.2009 р., виданої Жовтневим відділом державної виконавчої служби ЗМУЮ та зареєстрований 15.09.2009 р. за №8800772 Запорізькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України ( а.с.146).
За відповіддю №167035 від 16.12.2024 р. Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Центральний відділ державної виконавчої служби вбачається, що за результатами пошуку в АСВП відповідну інформацію про виконавче провадження, в якому була б винесена постанова 515/5 від 12.06.2009, видана Жовтневим відділом державної виконавчої служби, якою накладено арешт на будинок за адресою АДРЕСА_1 – не знайдено ( а.с.12).
Згідно відповіді Фонду державного майна України від 15.01.2025, у Фонді відсутня інформація щодо внесення ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України обтяження на арешт нерухомого майна ОСОБА_4 від 15.06.2009 р. №8800772 на підставі постанови від 12.06.2009 р. №513/6, винесеної головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ( а.с. 14).
В свою чергу, Міністерство юстиції України листом від 21.01.2025 повідомило, що згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавчі провадження, стороною за якими є ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), на виконанні в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців не перебуває та зареєстрованим не значиться ( а.с.13).
Отже зняти арешт зі спадкового майна в досудовому порядку не виявилось можливим.
У зв`язку із вищевикладеним, оскільки позивачка втратила можливість отримання свідоцтва про право на спадщину, вона вимушена звернутися до суду з цим позовом.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).
Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 12.68 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Порушене право спадкоємця на спадкове майно, на яке накладено арешт у виконавчому провадженні, може бути захищено в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття з нього арешту.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Наявність у Державному реєстрі обтяжень запису про арешт майна спадкодавця від 15.06.2009 року № 8800772, за умови відсутності відкритих виконавчих проваджень та неможливості встановлення кредитора, є невиправданим обмеженням права власності спадкоємця, що перешкоджає позивачці отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитися своїм майном.
Відповідно до сталої судової практики Верховного Суду, якщо виконавче провадження закінчене або знищене, а обтяження з майна не знято і стягувача встановити неможливо, ефективним способом захисту порушеного права є саме судовий порядок звільнення майна з-під арешту.
Зважаючи на те, що позивачка є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, а чинний арешт унеможливлює реалізацію її конституційного права на майно позовні вимоги ОСОБА_1 в цілому підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (адреса : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 .
Скасувати арешт на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 . (реєстраційний номер обтяження : 8800772, зареєстрований 15.09.2009 за № 8800772 Запорізькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України), виключивши відомості про таке обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Повне рішення складено 03 липня 2026 року.

Суддя:        Н.Г.Скользнєва