КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2026 року № 320/3765/24
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області
до Громадського формування з охорони громадського порядку 
"Красилівська самооборона"
про припинення діяльності громадського формування шляхом 
примусового розпуску,-
В С Т А Н О В И В:
До Київського окружного адміністративного суду звернулась Калинівська селищна рада Броварського району Київської області з позовом до Громадського формування з охорони громадського порядку "Красилівська самооборона" про припинення діяльності громадського формування шляхом примусового розпуску.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач Громадське формування з охорони громадського порядку "Красилівська самооборона", тривалий час не виконує покладених на нього законом і статутом обов`язків, фактично не здійснює діяльності, не взаємодіє з органами Національної поліції та органами місцевого самоврядування, ігнорує їхні вимоги та не подає звітності. У зв`язку з цим позивач вважає діяльність формування такою, що здійснюється формально з порушенням законодавства, та просить суд припинити його діяльність шляхом примусового розпуску.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований належним чином.
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно частини другої статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
На підставі рішення виконавчого комітету Красилівської сільської ради Броварського району Київської області №130 від 07.10.2014 «Про реєстрацію добровільного формування з охорони громадського порядку "Красилівська самооборона" зареєстровано добровільне громадське формування "Красилівська самооборона" з охорони громадського порядку.
Статут Громадського формування з охорони громадського порядку "Красилівська самооборона" узгоджено Головним управлінням МВС в Київській області.
Відповідно до статуту Громадського формування з охорони громадського порядку "Красилівська самооборона" останнє створене відповідно до Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону». Формування створене на добровільних засадах з метою сприяння органам місцевого самоврядування, правоохоронним органам та органам виконавчої влади, а також посадовим особам у запобіганні та припиненні адміністративних правопорушень і злочинів, захисті життя та здоров`я громадян, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, а також у рятуванні людей і майна під час стихійного лиха та інших надзвичайних ситуацій.
Згідно з розділом 2 статуту Громадського формування, основними завданнями громадського формування є:
-надання допомоги органам внутрішніх справ у забезпеченні громадського порядку і громадської безпеки, запобіганню адміністративним проступкам, кримінальним проступкам і злочинам;
-інформування органів та підрозділів внутрішніх справ про вчинення, або ті що готуються, кримінальні проступки злочини, місця зосередження злочинних угрупувань;
- сприяння органам внутрішніх справ у виявлені і розкритті кримінальних проступків, злочинів, розшуку осіб які їх вчинили, захисті інтересів держави, підприємств, установ, організацій, громадян від злочинних посягань, участь у забезпеченні безпеки дорожнього руху та боротьби з дитячою бездоглядністю і правопорушеннями неповнолітніх;
- наданні невідкладної допомоги особам, які потерпіли від нещасних випадків чи правопорушень;
- участь у рятуванні людей і майна, підтриманні громадського порядку.
Відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Київській області від 06.0.2023 №9626/109/13000/23, зазначено, що громадське формування з охорони громадського порядку "Красилівська самооборона"не здійснює свою діяльність та не співпрацює з органами Національної поліції, органами місцевого самоврядуванн та необхідність припинення зазначене громадське формування.
Вважаючи, що відповідач тривалий час не виконує покладених на нього законом і статутом обов`язків, фактично не здійснює діяльності, не взаємодіє з органами Національної поліції та органами місцевого самоврядування, ігнорує їхні вимоги та не подає звітності, позивач звернувся до суду з позовом про припинення діяльності громадського формування з охорони громадського порядку "Красилівська самооборона"шляхом примусового розпуску (ліквідації) юридичної особи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Законами України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» від 22 червня 2000 року № 1835-III, «Про громадські об`єднання» від 22 березня 2012 року № 4572-VI, «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» громадяни України відповідно до Конституції України мають право створювати в установленому цим Законом порядку громадські об`єднання для участі в охороні громадського порядку і державного кордону, сприяння органам місцевого самоврядування, правоохоронним органам, Державній прикордонній службі України та органам виконавчої влади, а також посадовим особам у запобіганні та припиненні адміністративних правопорушень і злочинів, захисті життя та здоров`я громадян, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, а також у рятуванні людей і майна під час стихійного лиха та інших надзвичайних обставин.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 9 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» основними завданнями громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону у сфері охорони громадського порядку є: надання допомоги органам Національної поліції у забезпеченні громадського порядку і громадської безпеки, запобіганні адміністративним і кримінальним правопорушенням; інформування органів Національної поліції про вчинені або ті, що готуються, кримінальні правопорушення, місця концентрації злочинних угруповань; сприяння органам Національної поліції у виявленні і розкритті кримінальних правопорушень, розшуку осіб, які їх вчинили, захисті інтересів держави, підприємств, установ, організацій, громадян від кримінально протиправних посягань; участь у забезпеченні безпеки дорожнього руху та боротьбі з дитячою бездоглядністю і правопорушеннями неповнолітніх.
Статтею 3 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» передбачено, що громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону створюються і діють у взаємодії з правоохоронними органами, Державною прикордонною службою України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, додержуючись принципів гуманізму, законності, гласності, добровільності, додержання прав та свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, рівноправності членів цих формувань.
Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» члени громадських формувань під час виконання своїх обов`язків з охорони громадського порядку і державного кордону після обов`язкового пред`явлення посвідчення члена громадського формування мають право: 1) вимагати від громадян додержання правопорядку, припинення адміністративних і кримінальних правопорушень, додержання режиму державного кордону, в тому числі на територіях, що межують з державним кордоном, де прикордонну смугу не визначено; 2) у разі підозри у вчиненні адміністративних і кримінальних правопорушень перевіряти у громадян документи, що посвідчують їх особу; 3) спільно з поліцейськими та військовослужбовцями Державної прикордонної служби України затримувати і доставляти до органу Національної поліції, підрозділу Державної прикордонної служби України, штабу громадського формування з охорони громадського порядку або громадського пункту охорони порядку осіб, які виявили злісну непокору законним вимогам члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону і не виконують вимог щодо припинення адміністративного правопорушення; 4) складати протоколи про адміністративні правопорушення;5) входити до клубів, кінотеатрів, стадіонів, інших громадських місць і приміщень за згодою власника чи уповноваженого ним органу для переслідування правопорушника, який переховується, або припинення адміністративних чи кримінальних правопорушень; 6) у разі участі спільно з прикордонниками у пошуку порушників кордону за згодою громадян або власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу та в присутності їх представників входити у будь-який час доби до житлових приміщень, на територію і в приміщення підприємств, установ, організацій та оглядати транспортні засоби; 7) у невідкладних випадках використовувати транспортні засоби, що належать підприємствам, установам, організаціям або громадянам (за їх згодою), крім транспортних засобів дипломатичних, консульських та інших представництв іноземних держав, міжнародних організацій, транспортних засобів спеціального призначення, для доставлення до лікувальних закладів осіб, що перебувають у безпорадному стані, а також осіб, які потерпіли від нещасних випадків або правопорушень і потребують термінової медичної допомоги; 8) у разі порушення водіями Правил дорожнього руху, створення реальної загрози життю або здоров`ю громадян вживати заходів до припинення цього правопорушення, здійснювати перевірку документів у водіїв на право користування та керування транспортними засобами, а також не допускати осіб, які не мають документів або перебувають у стані сп`яніння, до подальшого керування транспортними засобами; 9) під час виконання обов`язків члена громадського формування використовувати за власним бажанням свій або інший приватний автомототранспорт за згодою власника або особи, у володінні якої він перебуває. Відшкодування витрат за його використання у таких випадках може провадитися за рахунок коштів громадського формування у порядку, визначеному його положенням (статутом); 10) вести роботу серед населення щодо роз`яснення чинного законодавства про державний кордон України, систему режимних заходів у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі; 11) застосовувати в установленому порядку заходи фізичного впливу, спеціальні засоби індивідуального захисту та самооборони.
Згідно статті 11 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону проводять свою діяльність під контролем органів Національної поліції, підрозділів Державної прикордонної служби України шляхом: 1) спільного з поліцейськими, прикордонниками патрулювання і виставлення постів на вулицях, майданах, залізничних вокзалах, в аеропортах, морських і річкових портах, у місцях компактного проживання громадян, розташування підприємств, установ, організацій, навчальних закладів, а також у місцях можливої появи порушників кордону в межах району, що контролюється Державною прикордонною службою України, прикордонної смуги; участі в забезпеченні охорони громадського порядку під час проведення масових заходів, погоджених у випадках, передбачених законом, з виконавчими органами місцевого самоврядування; 2) проведення разом з прикордонниками огляду на маршрутах можливого руху порушників державного кордону, місць їх укриття, транспортних засобів, суміжної з державним кордоном місцевості з метою встановлення причин та умов перебування невідомих осіб; 3) участі у заходах правоохоронних органів, спрямованих на боротьбу з окремими видами правопорушень.
Статтею 16 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» передбачено, що місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування у межах своєї компетенції спільно з органами Національної поліції та підрозділами Державної прикордонної служби України здійснюють координацію та контроль за діяльністю громадських формувань, заслуховують повідомлення і звіти керівників зазначених формувань. Для реалізації цілей і завдань цих громадських формувань місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування мають право вводити за рахунок коштів місцевого бюджету посади інструктора з питань роботи з цими формуваннями, начальника загону народної дружини підприємства, установи, організації. Керівництво діяльністю громадських формувань здійснюють штаби, координаційні ради та правління, які формуються на виборній основі.
Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що громадські формування з охорони громадського порядку та державного кордону, окрім виконання статутних завдань, звітувати про результати своєї діяльності перед відповідними виконавчим органами, органами Національної поліції та підрозділами Державної прикордонної служби України.
Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, Громадське формування з охорони громадського порядку "Красилівська самооборона" , фактично не здійснює статутну діяльність, не надає допомогу правоохоронним органам у забезпеченні громадського порядку, запобіганні адміністративним правопорушенням та злочинам, не бере участі у патрулюванні та заходах органів Національної поліції, спрямованих на боротьбу з окремими видами правопорушень, не взаємодіє і не співпрацює з органами Національної поліції, органами місцевого самоврядування, не звітує про результати своєї діяльності перед відповідними виконавчим органами .
Доказів зворотного суду не надано, а матеріали справи не містять.
Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що Громадське формування з охорони громадського порядку "Красилівська самооборона" не виконує свої статутні обов`язки з охорони громадського порядку, тобто існує лише формально.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» діяльність громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону може бути припинена шляхом примусового розпуску або саморозпуску відповідно до закону.
У разі порушення громадським формуванням вимог законодавства щодо його діяльності, а також у разі засудження його уповноважених осіб за вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, передбаченого статтею 111-1 Кримінального кодексу України, за заявою реєструючого органу діяльність такого громадського формування може бути заборонена за рішенням суду у встановленому законом порядку.
Суд розглядає заяву реєструючого органу про заборону діяльності громадського формування і приймає відповідне рішення у термін до 30 днів з моменту надходження заяви до суду.
Відповідно до статті 20 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку та державного кордону» контроль за діяльністю громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону здійснюється органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування у порядку, встановленому законом. Органи, що проводять реєстрацію зазначених громадських формувань, здійснюють контроль за дотриманням ними вимог положення (статуту). Представники цих органів мають право спостерігати за проведенням громадськими формуваннями заходів, вимагати необхідні документи, одержувати пояснення. Контроль за джерелами і розмірами надходжень коштів до цих громадських формувань здійснюється відповідно до закону. У разі порушення фінансової дисципліни з боку громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону воно несе відповідальність згідно з законом.
Статтею 25 Закону України «Про громадські об`єднання» визначено способи припинення діяльності громадського об`єднання, зокрема, відповідно до пункту 2 частини 1 означеної статті припинення діяльності громадського об`єднання здійснюється за рішенням суду про заборону (примусовий розпуск) громадського об`єднання.
Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України «Про громадські об`єднання» припинення діяльності громадського об`єднання відбувається в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Частиною 1 статті 28 Закону України «Про громадські об`єднання» передбачено, що громадське об`єднання може бути заборонено судом за позовом уповноваженого органу з питань реєстрації у разі виявлення ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 цього Закону, а також у разі засудження його уповноважених осіб за вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, передбаченого статтею 111-1 Кримінального кодексу України. Заборона громадського об`єднання має наслідком припинення його діяльності у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".
Частиною 2 статті 28 Закону України «Про громадські об`єднання» визначено, що справа про заборону громадського об`єднання розглядається у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.
Пунктом 2 частини 5 статті 46 КАС України передбачено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання.
Таким чином, порядок припинення громадського формування визначено Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», але саме спосіб припинення визначено пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України «Про громадські об`єднання».
Згідно пункту 8 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог шляхом припинення діяльності громадського формування шляхом примусового розпуску.
Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 3 статті 90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з викладених вище підстав.
Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст. 8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов задовольнити.
Припинити діяльність Громадського формування з охорони громадського порядку "Красилівська самооборона" (код ЄДРПОУ 39453476) шляхом примусового розпуску.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.