ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №335/11107/25 Головуючий в 1 інст. Шалагінова А.В.
Провадження №33/807/563/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року       місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Бахмута М.С. на постанову судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 9 лютого 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 25 жовтня 2025 року о 00:55 год. у м. Запоріжжі по вулиці Марії Примаченко, буд. 19, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Laguna», д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі та підтверджується висновком лікаря-нарколога КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 25 жовтня 2025 року. Від керування автомобілем відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень Правил дорожнього руху.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Бахмут М.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що постанова є незаконною та необґрунтованою.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що підставами для складання протоколу відносно ОСОБА_1 стали висновок за результатами медичного огляду від 25 жовтня 2025 року та відеозаписи з боді-камер працівників поліції.
Разом із тим захисник вважає, що медичний огляд ОСОБА_1 проведено з істотними порушеннями вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, що виключає можливість використання його результатів як належного та допустимого доказу.
Посилаючись на пункти 6, 8 та 9 розділу ІІІ Інструкції вказує, що у випадку підозри особи на наркотичне сп`яніння проведення лабораторних досліджень є обов`язковим, а зразки біологічного середовища відбираються двома наборами з метою проведення первинного та підтверджуючого досліджень. Натомість, з матеріалів справи та відеозаписів убачається, що о 01:30 год. ОСОБА_1 здав аналіз сечі та пройшов освідування із застосуванням алкотестера «Drager-6820», за результатом якого, зі слів лікаря, показник становив 0,17 %. О 01:52 год. було проведено повторне освідування тим самим приладом, за результатом якого показник становив 0,00 %. При цьому, повторний аналіз сечі, передбачений пунктом 8 розділу III Інструкції, лікарем відібраний не був, що є грубим порушенням установленого порядку медичного огляду.
Крім того вказав, що в акті медичного огляду як ознаку сп`яніння зазначено лише нестійкість у позі Ромберга, однак відеозапис огляду спростовує дану обставину, оскільки ОСОБА_1 стоїть рівно та не хитається. Також у пункті 10 акту лікарем зазначено, що поведінка особи була метушливою та балакучою, проте з відеозапису вбачається, що під час огляду ОСОБА_1 поводився спокійно, мовчки та лише один раз висловив незгоду з результатами наприкінці процедури.
За таких обставин, сторона захисту вважає, що висновок медичного огляду ОСОБА_1 складений із порушенням обов`язкових вимог Інструкції, а відтак не може бути використаний як доказ у розумінні ст. 251 КУпАП. Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.
Просить скасувати постанову судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 9 лютого 2026 року, провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), наявність заяви його захисника – адвоката Бахмута М.С. про розгляд справи без його участі, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справи за відсутністю ОСОБА_1 та адвоката Бахмута М.С., що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення, суддя апеляційного суду виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Судом першої інстанції не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Як вбачається із постанови судді місцевого суду, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. 
Однак, з таким висновком суду першої інстанції, суддя апеляційного суду не може погодитися у зв`язку з наступним.
Надаючи правову оцінку доводам апелянта про недотримання лікарем вимог Інструкції № 1452/735 зі змінами від 4 липня 2025 року під час огляду ОСОБА_1 на установлення стану наркотичного сп`яніння, суддя апеляційного суду виходить з наступного.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння, в тому числі й наркотичного, визначені ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому - "Інструкція №1452/735").
Відповідно до положень ч. 1, ч. 6 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Положеннями п.9 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 закріплено, що з метою забезпечення достовірності результатів оглядів водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до змісту п.п. 6-9 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, а метою такого лабораторного дослідження є виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження - газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються двома наборами. Один набір використовується для первинного дослідження. Другий набір використовується для підтверджуючого дослідження. Другий набір ємностей зберігається при температурі мінус 20 °C протягом 90 днів у закладах охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв. Для визначення концентрації алкоголю у другий набір відбирається не менше ніж 20 мл сечі та крові. Для дослідження на наркотичні, психотропні та лікарські засоби у другий набір ємностей відбирається не менше ніж 80 мл сечі та 20 мл крові.
Так, під час апеляційного перегляду справи встановлено порушення наведених вимог законодавства при проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.
В матеріалах справи містяться позитивні результати токсикологічного та імунохроматографічного досліджень біологічного середовища ОСОБА_1 на вміст наркотичних речовин (а.с. 46, 47).
Відомості про проведені дослідження внесені до акта огляду на стан сп`яніння, на основі якого лікарем КНП «ОКЗ ПНД та СЗХ» Запорізької обласної ради складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №7800 від 25 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 .
Однак, матеріали справи не містять даних щодо проведення лікарем підтверджуючого дослідження із застосуванням конкретно передбаченого вимогами п.8 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 методу, яке згідно положень даного підзаконного нормативно правового акта є обов`язковим.
Крім того, з листа КНП «ОКЗ ПНД та СЗХ» Запорізької обласної ради №334-н від 26 січня 2026 року вбачається, що лабораторне обладнання для проведення газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї в закладах охорони здоров`я Запорізької області відсутнє (а.с. 39).
Отже, суддею апеляційного суду встановлено, що під час огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння лікарем закладу охорони здоров`я не було дотримано передбаченої законом процедури та складено висновок про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння без проведення конкретно передбаченого вимогами п.8 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 методу підтверджуючого дослідження, яке є обов`язковим у випадку встановлення позитивного результату тесту.
Згідно з вимогами статті 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.
Відповідно до п.21 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Враховуючи наведене, суддя апеляційного суду констатує, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням вимог Інструкції та ст.266 КУпАП. 
Отже, враховуючи положення ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним. 
Оформлений за результатами проведення такого огляду висновок лікаря складено без дотримання регламентованої законом процедури та в силу положень п.21 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735, такий висновок аналогічно вважається недійсним.
Відтак, доводи апеляційної скарги про порушення встановленого закону порядку огляду водія на стан наркотичного сп`яніння та про недопустимість такого доказу, як висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.
Вимогами ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).
У відповідності до п.4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
За таких обставин, апеляційну скаргу адвоката Бахмута М.С., подану в інтересах  ОСОБА_1 слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Бахмута Михайла Сергійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 9 лютого 2026 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.
Постановити нову постанову апеляційного суду, якою закрити провадження в справі відносно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду     В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 335/11107/25