Справа № 420/27433/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючогосудді –ЮхтенкоЛ.Р.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (код ЄДРПОУ 40108740, місце знаходження: 65080, м. Одеса, вул.Ак. Філатова,15а) про визнання наказів протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 13 серпня 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (код ЄДРПОУ 40108740, місце знаходження: 65080, м. Одеса, вул. Ак. Філатова,15а), в якій позивач просить: 
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1771 від 26.07.2025 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області» в частині застосування дисциплінарного стягнення до позивача у вигляді звільнення із служби в поліції.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 958 о/с від 05.08.2025 року про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_2 .
Поновити ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді, яка була займана ним до звільнення, а саме: поліцейського відділу реагування патрульної поліції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Ухвалою від 18 серпня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.
Ухвалою від 04 вересня 2025 року клопотання представника Головного управління Національної поліції в Одеській області про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, - задоволено. Розгляд справи № 420/27433/25 продовжено за правилами загального позовного провадження. Розпочато розгляд справи № 420/27433/25спочатку. Розпочато підготовче провадження у справі № 420/27433/25та призначено підготовче засідання.
На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що не погоджується із прийнятими наказами про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції.
Так, позивач зазначає, що в оскаржуваному наказі № 1771 від 26.07.2025 року безпідставно зазначено, що відповідачем нібито добровільно був отриманий не облікований портативний відеореєстратор, який не перебував на відповідному балансі ГУНП в Одеській області. Отже, можна дійти висновку, що вказаний відеореєстратор перебуває у приватні власності позивача, що відповідає дійсності.
При цьому представник позивача звертає увагу, що відповідачу дане приватне майно добровільно не передавалось, та відповідачем незаконно вилучено з нього відеоматеріали, що містять особисті дані позивача, без будь-яких дозвільних документів (ухвали слідчого судді чи іншого дозволу).
До суду 09 вересня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого представник відповідача позовні вимоги не визнає та просить відмовити, зазначивши, що під час профілактичних дій, спрямованих на дотримання поліцейськими Одещини дисципліни та законності, був перевірений автопатруль «ДОН-452», до складу якого входили лейтенант поліції ОСОБА_3 та старший сержант поліції ОСОБА_4 . Останній згодом передав поліцейським УГІ ГУНП в області портативний нагрудний відеореєстратор, який не перебував на відповідному балансі ГУНП в області. На відновлених відеозаписах, що були зроблені за допомогою цього відеореєстратора, у діях поліцейських ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в області були встановлені ганебні непоодинокі факти грубого порушення службової дисципліни. 
На підставі викладеного дисциплінарна комісія дійшла висновку, що старший сержант поліції ОСОБА_4 вчинив грубий дисциплінарний проступок, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 3, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, тощо, та наявні підстави для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Представник відповідача звертає увагу, що щодо спірних правовідносин комісія діяла в межах своїх повноважень, оскільки використання необлікованого пристрою для фіксації службової діяльності могло вказувати на можливі порушення (наприклад, недотримання порядку використання технічних засобів або неналежне документування дій). 
В свою чергу перевіряючі інспектори УГІ, після того, як позивач повідомив про використання бодікамери, УГІ отримало інформацію про потенційно невідповідне використання технічного засобу. 
Це дало підстави для перевірки, адже: записи на пристрої могли містити докази дисциплінарних порушень (наприклад, неналежне виконання обов`язків, порушення процедур спілкування з громадянами тощо). Використання необлікованого пристрою само по собі могло бути порушенням, що потребувало оцінки. 
Огляд вмісту відеореєстратора був необхідний, саме, для з`ясування, чи дотримувався позивач службових процедур під час виконання завдань; перевірки, чи не було допущено порушень, наприклад, у взаємодії з громадянами, документуванні подій чи інших аспектах службової діяльності. 
Представник відповідача зауважує, що саме дані правопорушення й були встановлені та інкриміновані позивачу в рамках службового розслідування. Адже, на даних відеозаписах було чітко зафіксовано й некоректне поводження позивача з громадянами, використання ненормативної лексики на їх адресу, порушення процедури розгляду адміністративних справ, виявлення правопорушень та їх подальша не реєстрація тощо. 
Також, представник відповідача зазначає, що порядок застосування портативних відеореєстраторів у поліції жорстко регламентовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом МВС № 1026 від 18.12.2018. 
Зазначена Інструкція № 1026 встановлює режим обліку та службового використання бодікамер: «Портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням інвентарного та номенклатурного номерів»; їх видача здійснюється під підпис у журналі обліку (п.п. 2, 3 розділ II), пристрій закріплюється на форменому одязі під час служби (п. 4розділ II), а вивантаження і зберігання записів відбувається у встановленому службовому порядку (розділ VIII). 
Поліцейському забороняється використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам (пп. 4, 5 п. 1 розділ VII). 
В сукупному аналізі це підтверджує, що відео з бодікамери є службовою інформацією, яка має циркулювати у встановленому внутрішньому порядку, з належним обліком і доступом. 
Також представник відповідача зазначає, що позивач самостійно визнав, що записи стосуються службового виконання обов`язків (відеозаписи: 0041493_UGIODS20250603174340_0027; 0041493_UGIODS20250603174840_0028), у дисциплінарної комісії були правові підстави на аналіз відповідних відеоматеріали для оцінки наявності/відсутності дисциплінарних порушень, у тому числі дотримання відомчого порядку застосування бодікамер, та дати їм належну правову оцінку у межах службового розслідування. 
Додатково представник відповідача зазначає, що за час службового розслідування ОСОБА_4 не звертався до дисциплінарної комісії з клопотаннями про визнання незаконним вилучення в нього нагрудного відеореєстраторачи про його повернення, а також не подавав скарг на дії осіб, які здійснювали перевірку його екіпажу СРПП та проводили розслідування. Водночас його процесуальні можливості для такого звернення були.
До суду 11 вересня 2025 року від відповідача надійшло клопотання про доручення доказів –відеозаписів.
Також до суду 12 вересня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник наполягає на задоволенні позовних вимог.
Своєю чергою до суду 15 вересня 2025 року від відповідача надійшли заперечення, відповідно до яких представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 06.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
До суду 28.08.2025 року від представника відповідача надійшли належним чином засвідчені копії витягу з наказу ГУНП в Одеській області про відрядження позивача від 12.07.2023 № 1732/ДСК та від 07.09.2023 року № 2292/ДСК.
На судовому засіданні від 28.08.2025 року заслухані вступні слова представників сторін.
Ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 28.08.2025 року викликано для допиту в якості свідка ОСОБА_5 та запропоновано позивачу надати покази як свідок.
До суду 01.12.2025 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.
Також до суду 10.12.2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про доручення доказів у справі, а саме: положення про управління головної інспекції ГУНП в Одеській області.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши вступні слова сторін по справі, дослідивши наявні в матеріалах справи обставини та докази на їх підтвердження, відеозаписи, судом встановлено такі факти та обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією паспорта громадянина України.
Сторонами не заперечується, що позивач проходив службу в поліції на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.
03.06.2025 поліцейські управління головної інспекції ГУНП в області, які діяли в межах чинного законодавства, у тому числі відповідно до наказу ГУНП в області від 28.10.2021 № 2432 «Про створення постійно діючих мобільних груп підтримки та контролю УГІ ГУНП в Одеській області», здійснили раптову перевірку якості несення служби членами нарядів ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в області. 
Під час профілактичних дій, спрямованих на дотримання поліцейськими Одещини дисципліни та законності, був перевірений автопатруль «ДОН-452», до складу якого входили лейтенант поліції ОСОБА_3 та старший сержант поліції ОСОБА_4 .
В ході перевірки було виявлено та згодом передано поліцейським УГІ ГУНП в області портативний нагрудний відеореєстратор, який не перебував на відповідному балансі ГУНП в області. 
На відновлених відеозаписах, що були зроблені за допомогою цього відеореєстратора, у діях поліцейських ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в області були встановлені факти порушення службової дисципліни, що стало підставою для призначення службового розслідування.
Так, суд встановив, що згідно з наказом ГУНП в Одеській області від 23.06.2025 № 1525 на підставі доповідної записки, проведено службове розслідування щодо порушення службової дисципліни окремими посадовими особами Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в області, зокрема інспекторами відділу реагування патрульної поліції цього ж районного відділу поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3 , капітаном поліції ОСОБА_6 та поліцейським ВРПП цього ж районного відділу поліції старшим сержантом поліції ОСОБА_7 , що виразилось у використанні ними в службовій діяльності необлікованого портативного нагрудного відеореєстратора, учиненні протиправних діянь під час виконання службових обов`язків, нескладанні адміністративних матеріалів за фактами виявлених правопорушень, укритті інформації про них від єдиного обліку, неповідомленні про пропозиції неправомірної вигоди на спецлінію « 102», що може свідчити про вчинення останніми правопорушень, за які передбачена кримінальна відповідальність, а також для вивчення службової діяльності, ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками щодо підлеглих.
В ході службового розслідування установлено, що 30.01.2025, 02.02.2025, 05.02.2025, 08.02.2025, 14.02.2025, 23.02.2025, 26.02.2025, 10.03.2025, 13.03.2025, 16.03.2025, 22.03.2025 на денне та добове чергування заступав автопатруль у складі лейтенанта поліції ОСОБА_3 (старшого патруля) та старшого сержанта поліції ОСОБА_8 для здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі міста Білгорода-Дністровського та Білгород-Дністровського району Одеської області. 
У зазначений робочий час, як установлено службовим розслідуванням, 30.01.2025 старший сержант поліції ОСОБА_4 , лейтенант поліції ОСОБА_3 виявили водія Л, який з 18.12.2024 розшукувався ІНФОРМАЦІЯ_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП. 
Однак поліцейські, порушуючи вимоги чинного законодавства України, розшукуємого не затримали та до вказаної установи для притягнення його до адміністративної відповідальності не доставили. 03.02.2025 ці поліцейські виявили водія транспортного засобу, позбавленого права керування транспортними засобами до 24.01.2028, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною четвертою статті 126 КУпАП. 
Однак старший сержант поліції ОСОБА_4 , лейтенант поліції ОСОБА_3 не винесли стосовно водія ОСОБА_9 відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та не вирішили питання щодо тимчасового затримання транспортного засобу та його евакуації на спеціальний майданчик ГУНП в області. 
Надалі старший сержант поліції ОСОБА_4 , у порушення вимог чинного законодавства України, з пасивного дозволу лейтенанта поліції ОСОБА_3 , сфальсифікував (05.02.2025, 08.02.2025, 23.02.2025, 26.02.2025, 11.03.2025, 16.03.2025) порядок дослідження із використанням газоаналізатора і результати (позитивні) тестування пред`являв гр. К, З, які керували транспортними засобами, а також іншим водіям. Поліцейський звинувачував останніх у керуванні автомобілями в стані алкогольного сп`яніння. 
Водночас лейтенант поліції ОСОБА_3 заходів щодо припинення підлеглим ( ОСОБА_7 ) протиправних дій не вживав, тим самим не сприяв керівникам ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в області в організації дотримання службової дисципліни.
14.02.2025 старший сержант поліції ОСОБА_4 , лейтенант поліції ОСОБА_3 виявили водія ОСОБА_10 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Останній факт вживання алкогольних напоїв підтвердив, однак відмовився від проходження відповідного огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «DragerAlcotest» та в медичній установі. 
Водночас старший сержант поліції ОСОБА_4 , лейтенант поліції ОСОБА_3 не склали стосовно цього водія протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не вирішили питання щодо тимчасового затримання транспортного засобу та його евакуації на спеціальний майданчик ГУНП в області. 
Установлено, що 13.03.2025 старший сержант поліції ОСОБА_4 , лейтенант поліції ОСОБА_3 зупинили водійку К за керування транспортним засобом поза межами населеного пункту без увімкнених денних ходових вогнів, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена частиною другою статті 122 КУпАП. 
За непритягнення її до відповідальності гр. ОСОБА_9 запропонувала працівникам поліції неправомірну вигоду в сумі 500 грн, про що останні не повідомили на спецлінію « 102». Цього ж дня старший сержант поліції ОСОБА_4 , лейтенант поліції ОСОБА_3 не винесли стосовно водійки К відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. До того ж 13.03.2025 і 22.03.2025 старший сержант поліції ОСОБА_4 , лейтенант поліції ОСОБА_3 зупиняли водіїв ОСОБА_11 , які керували транспортними засобами. Останні з 11.11.2024 і з 13.03.2025 відповідно перебували в розшуку за органами державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Однак ці поліцейські, у порушення вимог чинного законодавства України, постанови відповідних відділів державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 11.11.2024, від 13.03.2025 не виконали, транспортні засоби не затримали та на спеціальний майданчик ГУНП в області не евакуювали. 
Водночас 13.03.2025 водій ОСОБА_9 за невиконання поліцейськими ОСОБА_7 , ОСОБА_3 вимог постанови відповідного відділу державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 11.11.2024 пропонував їм неправомірну вигоду, однак останні не повідомили про це на спецлінію « 102». З`ясовано, що 19.02.2025 на денне чергування заступав автопатруль у складі старшого патруля капітана поліції ОСОБА_12 та його підлеглого – старшого сержанта поліції ОСОБА_8 . Цього ж дня вказані поліцейські зупинили водійку, яка керувала транспортним засобом, що з 06.02.2025 перебував у розшуку за відповідним відділом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. 
Однак, ці поліцейські, у порушення вимог чинного законодавства України, постанову відповідного відділу державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.02.2025 не виконали, транспортний засіб не затримали та на спеціальний майданчик ГУНП в області не евакуювали. Крім цього, старший сержант поліції ОСОБА_4 вимагав від водійки неправомірну вигоду за невиконання вимог цієї постанови. 
Водночас капітан поліції ОСОБА_13 заходів щодо припинення підлеглим протиправних дій не вживав, тим самим не сприяв керівникам ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в області в організації дотримання службової дисципліни. 
26.02.2025 старший сержант поліції ОСОБА_4 , лейтенант поліції ОСОБА_3 вимагали від водія З, якого ввели в оману щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, неправомірну вигоду в сумі 400 доларів США за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності. 
Того ж дня ці поліцейські через відповідний банківський картковий рахунок отримали від водія неправомірну вигоду в сумі 9 547 гривень 50 копійок.
Указана вище надзвичайна подія в разі висвітлення в засобах масової інформації могла набути суспільного резонансу та негативно вплинути на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до правоохоронних органів. 
Унаслідок проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що зазначені особи своїми діями, пов`язаними з численними порушеннями службової дисципліни, дискредитували звання поліцейського. 
Старший сержант поліції ОСОБА_4 , лейтенант поліції ОСОБА_3 , нехтуючи взятими на себе зобов`язаннями, достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, замість того, щоб діяти виключно в інтересах держави та суспільства, здійснювати превентивну діяльність, спрямовану на запобігання та припинення адміністративних правопорушень, виявлення причин, умов, що сприяли їх вчиненню, навмисно учиняли протиправні корупційні діяння. 
Тому дисциплінарна комісія дійшла висновку, що старший сержант поліції ОСОБА_4 , лейтенант поліції ОСОБА_3 учинили грубий дисциплінарний проступок, що виразився в особистій недисциплінованості, умисному нехтуванні нормами чинного законодавства України, вимаганні та отриманні від гр. З неправомірної вигоди, невиконанні основних обов`язків поліцейського стосовно неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, несприянні керівникам у дотриманні службової дисципліни. 
Крім того, старший сержант поліції ОСОБА_4 , лейтенант поліції ОСОБА_3 учинили дії, які підривають авторитет Національної поліції України. Останні допустили порушення Присяги працівника поліції в частині особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського. 
На підставі проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія склала висновок від 21.07.2025 року, відповідно до якого дійшла висновку, що за своєю суттю скоєний старшим сержантом поліції ОСОБА_7 , лейтенантом поліції ОСОБА_3 дисциплінарний проступок, який підриває авторитет Національної поліції України в очах громадськості, є несумісним із проходженням надалі служби в поліції, учинений унаслідок особистих низьких морально-ділових якостей останніх та неналежного контролю за його поведінкою з боку керівництва Білгород-Дністровського РВП ГУНП в області.
Суд встановив, що пунктом 2 наказу ГУНП в Одеській області від 26.07.2025 року № 1771 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Білгород-Дністровського РВП ГУНП в заходи дисциплінарного впливу» за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився в грубому порушенні вимог пунктів 1, 3, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3, 8, 9 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 22, частини першої статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 № 1700-VII, частини третьої статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», абзаців другого, третього, четвертого, шостого пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, абзацу другого пункту 4, абзаців першого, другого пункту 5 розділу I, абзацу п`ятого пункту 1, абзацу першого пункту 2, пункту 3 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, пунктів 2, 3, 6 розділу І, пунктів 5, 6, 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 2.1, 2.3 розділу ІІ Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000, пунктів 1, 2, 6, 8, 13 посадових інструкцій (функціональних обов`язків) від 06.01.2025 № 63/284, до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського відділу реагування патрульної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління НП в Одеській області застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
Наказом ГУНП в Одеській області від 05.08.2025 року № 958 о/с старшого сержанта ОСОБА_1 , поліцейського відділу реагування патрульної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління НП в Одеській області звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення) з 05 серпня 2025 року.
Судом досліджено графіки роботи особового складу ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, дислокації сил та засобів особового складу ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, розтановки нарядів за спірні періоди.
Не погодившись із застосованим до позивача дисциплінарним стягненням позивач звернувся до суду із цим позовом. 
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №580-VIII).
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина перша та друга статті 19 Закону №580-VIII).
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII (далі, – Дисциплінарний статут).
Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту).
Згідно з статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження успеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. Уразі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).
Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.
Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.
Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.
У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 (далі – Порядок № 893).
Згідно з розділом VI Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).
У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.
В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.
У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актівта Присяги.
Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Вирішуючи спір, суд враховує, що обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.
Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: - чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; - чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; - чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; - чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
Аналогічні висновки неодноразово висловлювались Верховним Судом у своїх рішеннях та, зокрема, у постанові від 06 лютого 2020 року у справі № 826/1916/17.
Повертаючись до обставин у цій справі, суд зазначає, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції стало грубе порушення вимог пунктів 1, 3, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3, 8, 9 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 22, частини першої статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 № 1700-VII, частини третьої статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», абзаців другого, третього, четвертого, шостого пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, абзацу другого пункту 4, абзаців першого, другого пункту 5 розділу I, абзацу п`ятого пункту 1, абзацу першого пункту 2, пункту 3 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, пунктів 2, 3, 6 розділу І, пунктів 5, 6, 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 2.1, 2.3 розділу ІІ Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000, пунктів 1, 2, 6, 8, 13 посадових інструкцій (функціональних обов`язків) від 06.01.2025 № 63/284
Своєю чергою позивач зазначає, що ним не було допущено порушень правил трудової дисципліни, а відеореєстратор, на якому зафіксовані допущені порушення є власністю позивача.
Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд виходить із того, що позивач жодним чином не заперечує факти і обставини, викладені у висновках службового розслідування. 
Фактично, єдиним доводом покладеним в основу доводів та вимог позивача, є протиправність вилучення у нього портативного відео реєстратора та недопустимість доказів, отриманих шляхом перегляду відповідних відеозаписів.
Але, позивачем не надано докази перебування портативного відео реєстратора у його приватній власності. Також переглядом відеозаписів судом встановлено, що не підтверджується примусове вилучення цього портативного відеореєстратора.
Вказаний відеореєстратор перебував в транспортному засобі екіпажу, позивач неодноразово змінював пояснення щодо наявності цього відеореєстратора. 
Натомість, оскільки на відеозаписах була зафіксована службова діяльність позивача, яка співпадає за часом перебування у екіпажу у нараді та розстановкою нарядів, докази отримані під час раптової перевірки екіпажу, проведеної мобільною групою УГІ до початку службового розслідування, на переконання суду є належними та допустимими у межах відповідного дисциплінарного провадження та службового розслідування відносно позивача.
Предметом цього спору є порушення позивачем службової дисципліни, дисциплінарна комісія діяла в межах установленої законом компетенції, оскільки правомірно використала відомості, необхідні для здійснення своїх повноважень, надала оцінку тільки фактам, які можуть свідчити про наявність або відсутність у діях поліцейського складу дисциплінарного проступку та про ступінь його вини, та використала установлені факти для прийняття оскаржуваних наказів.
Таким чином, суд доходить висновку, що матеріалами службового розслідування підтверджено, що позивач, достовірно знаючи про обмеження та заборони до поведінки поліцейського, своїми діями дискредитував високе звання поліцейського, що завдає шкоду у створенні позитивного іміджу органів правопорядку та підриває довіру до нього, як до носія влади. 
З урахуванням встановлених у справі обставин, суд вважає, обґрунтованими доводи представника ГУНП в Одеській області про те, що вчинений позивачем проступок, з урахуванням особливостей проходження служби, несумісний з високим званням поліцейського.
Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Як вже зазначалось судом, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним та дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, свідоме допущення настання несприятливих наслідків унаслідок вчинення поліцейським певних дій чи бездіяльності.
З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позивач власними діями порушив Закон України "Про Національну поліцію", Дисциплінарний статут Національної поліції, Присягу на вірність Українському народові.
Щодо застосованого до позивача дисциплінарного стягнення суд зазначає таке.
Як зазначалось вище, порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.
Відповідно до ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений,особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно з п.8 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.
Відповідно до статті 1 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію", який набув чинності 07.11.2015 року (далі - Закон № 580-VIII), Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Таким чином, працівники поліції мають спеціальний статус, і приймаючи присягу працівника поліції позивач склав присягу "з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов?язки", тим самим взяв на себе підвищені вимоги, які пред?являються до працівників поліції при проходженні служби і яких вони повинні дотримуватися, де за порушення вимог Закону №580-VIII передбачена дисциплінарна відповідальність згідно Дисциплінарного статуту.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Суд вважає, що накладене дисциплінарне стягнення є співмірним із виявленим проступком позивача, та є необхідним засобом підтримання службової дисципліни, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1771 від 26.07.2025 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області» в частині застосування дисциплінарного стягнення до позивача у вигляді звільнення із служби в поліції та визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 958 о/с від 05.08.2025 року про звільнення зі служби в поліції ЦурканаАртема Михайловича.
З огляду на те, що суд дійшов висновку про правомірність накладення на позивача дисциплінарного стягнення, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для задоволення решт позовних вимог про поновлення на роботі позивача та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (код ЄДРПОУ 40108740, місце знаходження: 65080, м. Одеса, вул.Ак. Філатова,15а) про визнання наказів протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р.Юхтенко

.