ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2026	м. Дніпро	Справа № 904/2684/25 (904/1873/26)	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Примака С.А. за участю секретаря судового засідання Скорик Н.О.

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" 
до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" 
про стягнення 135 596 495,80 грн 
в межах справи №904/2684/25
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАЙКЕРС КОНСАЛТІНГ", м.Київ
до боржника Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області
про визнання банкрутом

За участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):
Представник позивача ПІДПАЛИЙ ОЛЕКСАНДР ВОЛОДИМИРОВИЧ (поза межами приміщення суду) - ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО"
Представник відповідача ШАТУНОВ АНДРІЙ ОЛЕКСАНДРОВИЧ (поза межами приміщення суду) - АТ "Криворізький залізорудний комбінат"

СУТЬ СПОРУ:

06.04.2026 через систему "Електронний суд" Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про стягнення заборгованості у розмірі 135 596 495,80 грн.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.04.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Примаку С.А. в межах справи про банкрутство №904/2684/25.
07.04.2026 ухвалою господарського суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07.05.2026 о 11:55.
07.05.2026 ухвалою господарського суду відкладено розгляд справи по суті на 11.06.2026 на 10:40.
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому статтею 165 Господарським процесуальним кодексом України.
Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.
З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Так, ухвалою суду від 07.04.2026, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.
Отже, станом на 11.06.2026 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані з запровадженням воєнного стану, закінчився.
Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.
Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).
Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.
10.06.2026 за допомогою системи "Електронний суд" до господарського суду від відповідача надійла заява про розстрочення виконання рішення, відповідно до якої відповідачем зазначено, що АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» було здійснено перевірку обґрунтованості заявленої до стягнення суми, і даними бухгалтерського обліку підтверджено розмір заявленої до стягнення основної заборгованості.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
11.06.2026 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГПК України прийнято рішення.
Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, 

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», виконує функції постачальника «останньої надії» (даліДПЗД «Укрінтеренерго», Постачальник, Позивач), діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 06.11.2018 № 1344 та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р, відповідно до ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.
За даними АТ «ДТЕК Дніпровські мережі» АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» було віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 22.01.2026р., що підтверджується листом АТ «ДТЕК Дніпровські мережі» від 22.01.2026р. № 3652/1001 та переліком споживачів переведених на постачання електричної енергії до ПОН, який є додатком до цього листа (копії додаються).
Відповідно до даних ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ було віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 22.01.2026р, що підтверджується листом ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» від 22.01.2026 р.№ 08-29/108 та переліком споживачів переведених на постачання електричної енергії до ПОН, який є додатком до цього листа (копії додаються).
Також, згідно даних ПРАТ «ПЕЕМ «ЦЕК» АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» було віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 22.01.2026р, що підтверджується листом ПРАТ «ПЕЕМ «ЦЕК» від 27.01.2026 р.№ 259/010-04 та переліком споживачів переведених на постачання електричної енергії до ПОН, який є додатком до цього листа (копії додаються).
Положеннями пункту 6.2.4 ПРРЕЕ встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником, яка визначається відповідно до вимог пунктів 6.2.2 та 6.2.3 цієї глави.
Адміністратор комерційного обліку повідомляє постачальника "останньої надії" в термін протягом наступного робочого дня про перелік споживачів (за формою згідно з додатком 8 до цих Правил), які переходять до постачальника "останньої надії", не пізніше дати такого переходу.
Пунктом 6.2.6 ПРРЕЕ, встановлено, якщо споживач до моменту його переведення на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" не обрав електропостачальника або не забезпечив власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку, адміністратор комерційного обліку в одноденний термін переводить такого споживача на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" шляхом внесення змін в одноденний строк до реєстрів точок комерційного обліку електропостачальника щодо постачальника "останньої надії" у порядку, визначеному Кодексом комерційного обліку, з одночасним повідомленням операторів системи та постачальника "останньої надії".
Споживач протягом 5 днів з дня отримання повідомлення оператора системи має право до моменту його переведення на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» укласти договір з обраним електропостачальником або постачальником універсальних послуг (для споживачів, які мають на це право) шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником, або за згодою сторін на інших умовах, відмінних від тих, які містяться в комерційних пропозиціях, оприлюднених на офіційному вебсайті електропостачальника.
Згідно з п. 3.1.7. ПРРЕЕ, договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.
У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції.
На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі.
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частина 2 статті 633 ЦК України). 
Постачальник «останньої надії» повідомляє споживача про умови постачання, ціну на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника шляхом оприлюднення зазначеної у цьому пункті інформації на своєму офіційному вебсайті (пункт 3.4.1. ПРРЕЕ).
Пунктом 4.12 Правил, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку.
Факт споживання електричної енергії споживачем підтверджується даними комерційного обліку (обсяги), що надає постачальнику «останньої надії» оператор системи розподілу/передачі, відповідно до положень пункту 10 ПРРЕЕ та згідно з Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердженим постановою НКРЕКП від 28.12.2018 № 2118 (далі - Тимчасовий порядок), а саме шляхом надання постачальнику «останньої надії» Звіту за фактичне споживання електричної енергії споживачами постачальника за розрахунковий період.
Згідно з п. 2.1. Договору (предмет Договору) - Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).
Згідно із п. 5.8. Договору - розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії Постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих Постачальником від Оператора системи розподілу (передачі).
Пункт 3 частина 1 статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначає, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.
Пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП № 1470 від 27.12.2017 року, а саме пп.29 п.2.2 встановлено, що при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен в тому числі надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку, в обсягах та порядку, визначених Правилами, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Відповідно до умов Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (п.5.2.), типову форму якого затверджено Правилами, Постачальник електричної енергії має право на отримання інформації щодо обсягу та якості електричної енергії, умов та фактичних режимів її розподілу, тарифів (цін), порядку оплати за переліком споживачів балансуючої групи Постачальника.
Отже, ОСР щомісяця надає постачальнику електричної енергії інформацію про обсяг розподіленої електричної енергії, на підставі якої постачальник, в тому числі постачальник «останньої надії», визначає обсяг спожитої електричної енергії кожним споживачем. Таким чином ДПЗД «Укрінтеренерго» отримує інформацію про споживачів, які стали споживачами нашого підприємства, адже згідно ч. 8 ст. 64 ЗУ «Про ринок електричної енергії», постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.
ДПЗД «Укрінтеренерго» отримало від АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» Звіти про фактичне споживання споживачем електричної енергії постачальника «останньої надії» за період січень 2026 року - лютий 2026 року.
Відповідно до Звіту про фактичне споживання електричної енергії за січень 2026 року складено рахунок № 000000191307/03/О01/74831 від 12.02.2026р. та Акт № 74831 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2026р. від 31 січня 2026 року, обсяг споживання електричної по 2 класу - 2 472 324 кВт.*год., на суму 29 881 051,78 грн. (з ПДВ), які були надіслані Позивачем за допомогою засобів електронного зв`язку на електронну адресу Відповідача (krruda@krruda.dp.ua;), а Відповідач отримав їх 12.02.2026, що підтверджується роздруківкою з електронної скриньки Позивача про відправлення повідомлення (копії та роздруківки додаються). рахунок № 000000191307/03/О01/74831 від 12.02.2026р. за розрахунковий період січень 2026 сплачений Споживачем частково у розмірі 14 289 631,03 грн, що підтверджується наступними документами:
- платіжною інструкцією № 2628 від 10.03.2026 на суму 6 503 631,03 грн (роздруківка додається); 
- платіжною інструкцією № 2628 від 13.03.2026 на суму 6 000 000,00 грн (роздруківка додається);
-платіжною інструкцією № 2628 від 18.03.2026 на суму 786 000,00 грн (роздруківка додається);
-платіжною інструкцією № 2628 від 19.03.2026 на суму 1 000 000,00 грн (роздруківка додається).
Заборгованість за розрахунковий період січень 2026 року Відповідачем не була погашена та становить 15 591 420,75 грн.
Відповідно до Звіту про фактичне споживання електричної енергії за лютий 2026 року складено рахунок № 000000191307/03/О02/76590 від 10.03.2026р. та Акт № 76590 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період лютий 2026р. від 28 лютого 2026 року, обсяг споживання електричної по 2 класу - 9 476 109 кВт.*год., на суму 117 335 304,29 грн. (з ПДВ), які були надіслані Позивачем за допомогою засобів електронного зв`язку на електронну адресу Відповідача (krruda@krruda.dp.ua;), а Відповідач отримав їх 10.03.2026, що підтверджується роздруківкою з електронної скриньки Позивача про відправлення повідомлення (копії та роздруківки додаються).
Заборгованість за розрахунковий період січень 2026 року Відповідачем не була погашена та становить 117 335 304,29 грн.
Таким чином, заборгованість відповідно до вищенаведених рахунків Відповідачем не була погашена та становить 132 926 725,04 грн.
ДПЗД «Укрінтеренерго» отримало від ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» Звіти про фактичне споживання споживачем електричної енергії постачальника «останньої надії» за період січень 2026 року - лютий 2026 року. 
Відповідно до Звіту про фактичне споживання електричної енергії за січень 2026 року складено рахунок № 000000191307/28/О01/74676 від 12.02.2026р. та Акт № 74676 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2026р. від 31 січня 2026 року, обсяг споживання електричної по 2 класу - 40 302 кВт.*год., на суму 487 098,84 грн. (з ПДВ), які були надіслані Позивачем за допомогою засобів електронного зв`язку на електронну адресу Відповідача (krruda@krruda.dp.ua;), а Відповідач отримав їх 12.02.2026, що підтверджується роздруківкою з електронної скриньки Позивача про відправлення повідомлення (копії та роздруківки додаються). рахунок № 000000191307/28/О01/74676 від 12.02.2026р. за розрахунковий період січень 2026 сплачений Споживачем у повному обсязі в розмірі 487 098,84 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2629 від 10.03.2026р.
Відповідно до Звіту про фактичне споживання електричної енергії за лютий 2026 року складено рахунок № 000000191307/28/О02/76516 від 10.03.2026р. та Акт № 76516 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період лютий 2026р. від 28 лютого 2026 року, обсяг споживання електричної по 2 класу - 127 066 кВт.*год., на суму 1 573 359,67 грн. (з ПДВ), які були надіслані Позивачем за допомогою засобів електронного зв`язку на електронну адресу Відповідача (krruda@krruda.dp.ua;), а Відповідач отримав їх 10.03.2026, що підтверджується роздруківкою з електронної скриньки Позивача про відправлення повідомлення (копії та роздруківки додаються).
Заборгованість за розрахунковий період лютий 2026 року Відповідачем не була погашена та становить 1 573 359,67 грн. 
ДПЗД «Укрінтеренерго» отримало від ПРАТ «ПЕЕМ «ЦЕК» Звіти про фактичне споживання споживачем електричної енергії постачальника «останньої надії» за період січень 2026 року - лютий 2026 року.
Відповідно до Звіту про фактичне споживання електричної енергії за січень 2026 року складено рахунок № 000000191307/30/О01/74713 від 12.02.2026р. та Акт № 74713 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2026р. від 31 січня 2026 року, обсяг споживання електричної по 2 класу - 767 кВт.*год., на суму 9 270,13 грн. (з ПДВ), які були надіслані Позивачем за допомогою засобів електронного зв`язку на електронну адресу Відповідача (krruda@krruda.dp.ua;), а
Відповідач отримав їх 12.02.2026, що підтверджується роздруківкою з електронної скриньки Позивача про відправлення повідомлення (копії та роздруківки додаються). рахунок № 000000191307/28/О30/74713 від 12.02.2026р. за розрахунковий період січень 2026 сплачений Споживачем у повному обсязі в розмірі 9 270,13 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2627 від 10.03.2026р. (роздруківка додається).
Відповідно до Звіту про фактичне споживання електричної енергії за лютий 2026 року складено рахунок № 000000191307/30/О02/76591 від 10.03.2026р. та Акт № 76591 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період лютий 2026р. від 28 лютого 2026 року, обсяг споживання електричної по 2 класу - 2 174 кВт.*год., на суму 26 918,95 грн. (з ПДВ), які були надіслані Позивачем за допомогою засобів електронного зв`язку на електронну адресу Відповідача (krruda@krruda.dp.ua;), а Відповідач отримав їх 10.03.2026, що підтверджується роздруківкою з електронної скриньки Позивача про відправлення повідомлення.
Заборгованість за розрахунковий період лютий 2026 року Відповідачем не була погашена та становить 26 918,95 грн. 
Таким чинном, загальна заборгованість АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» перед ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» за спожиту електричну енергію станом на дату подання цієїпозовної заяви становить 134 527 003,66 грн
Відповідно до Протоколу розрахунку за типом заборгованості % річних з 20.02.2026 р. по 31.03.2026р. за період постачання січень 2026 року - лютий 2026 року (АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі») розмір відсотків річних, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» становить 1 056 636,53 грн. (розрахунок додається).
Відповідно до Протоколу розрахунку за типом заборгованості % річних з 20.02.2026 р. по 31.03.2026р. за період постачання січень 2026 року - лютий 2026 року (ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі») розмір відсотків річних, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» становить 12 855,61 грн. (розрахунок додається).
Таким чином, загальна сума нарахованої відстоків річних становить 1 069 492,14 грн.
З урахуванням вищезазначеного, станом на дату подання цієї позовної заяви, загальна сума заборгованості АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» перед ДПЗД «Укрінтеренерго» становить 135 596 495,80 грн, з яких:
-134 527 003,66 грн - заборгованість з оплати за поставлену електричну енергію;
-1 069 492,14 грн. - 15% річних.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно з частинами першою, другою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За загальним правилом, визначеним у статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з вимогами п.п. 2 та п.п. 6 п. 6.2 глави 6 Договору про постачання електричної енергії з постачальником «останньої надії», споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та в повному обсязі оплату спожитої електричної енергії та відшкодувати Постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням Споживачем своїх зобов`язань перед Постачальником, що покладені на нього чинним законодавством, та/або цим Договором.
Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Доказів сплати вартості наданих послуг, в порядку, визначеному умовами Договору, в загальному розмірі 135 596 495,80 грн відповідачем до суду не надано.
Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.
Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.
Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.
На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.
З огляду на викладене вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Щодо заяви відповідача про розстрочення виконання рішення.
Відповідно до ст. 239 Господарського процесуального кодексу суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до поданих пояснень (вх. номер суду 28722/26 від 10.06.2026) відповідачем було уточнено клопотання про розстрочення виконання рішення, відповідно до якого відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду щодо заявлених позовних вимог та витрат зі сплати судового збору шляхом сплати щомісячних рівних платежів строком на 12 місяців.
В обґрунтування розстрочення виконання рішення відповідач посилається на те, що у відповідача наявні всі ознаки неплатоспроможності та скрутного фінансового стану. Так, за результатами господарської діяльності у 2025 році Відповідач має фінансовий результат у вигляді збитку у розмірі 2 988 138 000 грн, у 2024 році даний показник становив 2 014 015 000,00 грн. Таким чином, має місце тенденція щодо збільшення розміру збитків. Крім того, перебування Відповідача у скрутному фінансовому становищі та наявність всіх ознак неплатоспроможності підтверджується тим, що відносно АТ «Кривбасзалізрудком» відкрита справа про банкрутство. АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» має соціальні зобов`язання перед своїми працівниками. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці (ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці»).
Крім того, для забезпечення функціонування підприємства, для роботи шахт та інших структурних підрозділів Відповідач має щомісячно до 21 числа сплачувати 100 млн. грн. за поставку електричної енергії. В разі прострочення або несплати даного платежу постачальником буде припинена поставка електричної енергії, що фактично означає зупинення основної діяльності підприємства - видобутку залізної руди, а також загрожує всьому місту техногенною катастрофою.
В разі виконання рішення без відстрочки в примусовому порядку із застосуванням заходів примусового виконання рішень АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» не зможе виконувати вищезазначені зобов`язання.
Як визначено ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 ГПК України).
Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.
При цьому, у Господарському процесуальному кодексі України та спеціальному законі, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку (Закон України Про виконавче провадження), не встановлений вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про надання розстрочення.
Водночас виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі Іммобільяре Саффі проти Італії).
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Також статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи.
Виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу у контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, однак відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру спору, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочення виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.
Отже, питання щодо надання розстрочення (відстрочення) виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочки або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Зазначеними нормами процесуального права встановлено певні межі діяльності суду - право суду вирішувати питання стосовно розстрочення виконання рішення та обов`язок суду розстрочити таке рішення, у разі наявності на те підстав, не більше чим на один рік з дня ухвалення такого рішення.
Суд звертає увагу, що передбачена процесуальним законом можливість розстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача.
При цьому суд враховує, що відповідач, посилаючись на неможливість виконання грошових зобов`язань, не ухиляється від виконання рішення, а лише вказує про тимчасову неможливість виконання рішення суду.
За наведених обставин, з урахуванням об`єктивних чинників неможливості зразу ж сплатити всю присуджену суму за рішенням суду, господарський суд дійшов висновку про задоволення поданої заяви відповідача щодо розстрочення судового рішення.
Щодо розподілу судових витрат, господарський суд зазначає наступне.
За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.
З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» (код ЄДРПОУ 00191307, вул. Симбірцева, буд.1 А, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50029) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (код ЄДРПОУ 19480600, вул. Кирилівська, буд. 85, м. Київ, 04080) 135 596 495,80 грн з яких: 
134 527 003,66 грн - заборгованість за спожиту електричну енергію за період січень 2026 року - лютий 2026 року на рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк»;
1 069 492,14 грн - 15% річних на рахунок IBAN UA458201720355340299019480600 в ГУ ДКСУ у Київській області.
Стягнути з Відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 931 840, 00 грн. на рахунок IBAN UA458201720355340299019480600 в ГУ ДКСУ у Київській області.
Заяву Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про розстрочення виконання рішення - задовольнити.
Розстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2026 у справі № 904/2684/25 (904/1873/26) про стягнення заборгованості шляхом сплати рівними платежами на один рік по 11 299 707,98 грн. на місяць, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.06.2026 

Суддя	 	С.А. Примак