Справа № 212/4926/26 
2/212/4469/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року м.Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого – судді Рибкіної Н.М., секретаря судового засідання Ніколенко К.І., розглянувши відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги,-
ВСТАНОВИВ:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» 07.04.2026 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , який вподальшому уточнив 01.06.2026, та просить стягнути з відповідача індекс інфляції 2862,48 гривень, 3% річних у розмірі 866,40 гривень, що виникли за несвоєчасну сплату заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 , що була сплачена відповідачем після подачі позову до суду 20.05.2026 року, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328,00 гривень та 4000,00 гривень витрат на правову допомогу.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивача відповідно до договору від 21.12.2012 року визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території з 01.04.2013 року по теперішній час, до переліку будинків входить будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , а тому є споживачем комунальних послуг, що надаються позивачем. Зазначено, що у відповідний період позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання, але відповідачем не проводилась оплата в повному обсязі за отримані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість за за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яку відповідач сплатив 20.05.2026 року. Однак, відповідачем не були погашені суми заборгованості з індексу інфляції 2862,48 гривень, 3% річних у розмірі 866,40 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328,00 гривень та 4000,00 гривень витрат на правову допомогу, які просить стягнути з відповідача.
Ухвалою судді від 15.04.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача, адвокат Зарівна С.В., 01.06.2026 року подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача та стягнення витрат на правову допомогу.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за ії відсутності, у якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, проти проведення розгляду справи у заочному порядку не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання у відповідності до частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за місцем знаходження майна у встановленому законом порядку та через “Електронний суд” , до судового засідання не з`явився 27.05.2026 року ним подано заяву про розгляд справи без його участі та про закриття провадження у справі у зв`язку з повним погашенням заборгованості у розмірі 13226,65 грн.
Судом, з огляду на приписи ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. ст. 13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд встановив, що ТОВ «Житлокомцентр» на підставі Договору, укладеного 21.12.2012 року між ним та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради, визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території у м. Кривого Рогу, до складу якого входить, що передано по Акту прийому - передачі, будинок за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі Додаткової угоди, Договір набуває чинності з 01.04.2013 року та діє безстроково. (а.с.17-21)
Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 467293799. (а.с.16)
Квартира за вказаною адресою перебуває на обслуговуванні у ТОВ «Житлокомцентр» і на зазначену квартиру відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до ст. 5 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» ( далі - Закон), до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
В порядку п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону, до повноважень органів місцевого самоврядування належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.
Статтею 10 Закону визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Згідно з вимогами ст. ст. 66, 67 ЖК України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, та інші послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України постанова від 09.11.2016р. у справі №1238/8935/12, під час розгляду справ про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією комунальних послуг особам, які є їх споживачами.
Зобов`язання оплатити житлово-комунальні послуги виникає у будь-якого споживача, якщо ці послуги були фактично надані (а не тільки нараховані), а також у разі, якщо споживач фактично користувався фактично наданими комунальними послугами. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.04.2016 року (справа №6-2951цс15); від 26.09.2018 року (справа №750/12850/16-ц); від 06.11.2019 року (справа № 642/2858/16).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.10.2019 року по 28.02.2026 заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 становить 12874,35 гривень (а.с. 8-9)
Відповідачем надано квитанцію про внесення на розрахунковий рахунок позивача суми 13226,65 грн ( а.с. 45).
Дана обставина також підтверджується довідкою позивача, згідно з якою вбачається, що станом на 29.05.2026 року заборгованість за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відсутня, не сплачено індекс інфляції 2862,48 гривень, 3% річних у розмірі 866,40 гривень, судовий збір у розмірі 3328,00 гривень та витрати на правову допомогу 4000,00 гривень.

Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).
Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої статті 625 ЦК України та частково погоджується з наданим позивачем розрахунком інфляційних втрат і 3% річних за період з 01.12.2020 по 24.02.2022 та з 30.12.2023 по 28.02.2026, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», яка набрала чинності з 24.02.2022 та постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 р., яка набрала чинності 30.12.2023. 
Таким чином, підлягають стягненню з відповідача інфляційні втрати за період з 01.12.2020 по 24.02.2022 та з 30.12.2023 по 28.02.2026 у розмірі 1784,25 гривень та 3% річних за ці ж періоди у розмірі 523,92 гривень.
Відповідачем не надавалось своїх розрахунків 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу;2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Як вбачається з наданих представником позивача доказів, 14 лютого 20265 року між позивачем ТОВ «Житлокомцентр» та адвокатом Зарівною С.В. укладений Договір № 9 про надання професійної правової/правничої допомоги, згідно з умовами якого вартість послуг, що надаються адвокатом, за домовленістю сторін, складає фіксовану винагороду (гонорар) 4000,00 гривень, підтвердженням належного виконання умов цього договору є складання сторонами акту прийому-здачі наданих послуг (п.п. 4.1., 4.3. Договору). Відповідно до копії Акту прийому-здачі наданих послуг від 01.06.2026 року за Договором про надання професійної правової/правничої допомоги, який укладений на підтвердження надання адвокатом клієнту послуг на суму 4 000,00 гривень. (а.с.50-52)
При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує обставини справи, її значення для позивача, категорію справи, обсяг наданих адвокатом послуг, ту обставину, що розгляд справи судом проведено в спрощеному позовному провадженні, а також враховує принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2060,03 гривень.
Заява відповідача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає через відсутність підстав для цього.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4,12,81, 223,247,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, суд –
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» індекс інфляції у розмірі 1784,25 гривень, 3% річних у розмірі 523,92 гривень, а всього 2308 ( дві тисячі триста вісім) гривень 17 копійок, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2060 (дві тисячі шістдесят) гривень 03 копійки, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі ) гривень 00 копійок.
У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр», ЄДРПОУ 37665038, місцезнаходження юридичної особи за адресою: вул. Руденка, 2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50014;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , власник майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 30.06.2026

Суддя: Н. М. Рибкіна