У к р а ї н а
Новоархангельський районний суд Кіровоградської області 
26100, смт. Новоархангельськ Кіровоградської області, вул. Слави, 26, тел. 2-10-45, E-mail: inbox@na.kr.court.gov.ua
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

04.05.2026         
3/394/143/26
394/387/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області  Запорожець О.М.
розглянувши матеріали, які надійшли від Голованівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, проживаючого АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема в протоколі зазначено, що останній 24.03.2026 року в селищі Новоархангельськ по вул. Центральна 39, керував автомобілем PEUGEOT PARNER д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (не виразна вимова, запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода) від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5.ПДР. 
Правопорушник в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. Крім того, правопорушник надав пояснення у яких зазначив, що 27.04.2026 року він ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 394/387/26, після чого йому став відомий зміст протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів, наявних в матеріалах справи. Ознайомитися з матеріалами справи раніше він не мав можливості у зв`язку з хворобою, що потверджується відповідними довідками, наявними в матеріалах справи.
Фактичні обставини: 24.03.2026 року поліцейським сектору поліцейської діяльності №2 (смт. Новоархангельськ) Голованівського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, старшим сержантом поліції Стрельченком Андрієм Олексійовичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 623309, згідно з яким правопорушник нібито керував автомобілем Peugeot Partner, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та нібито відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 
Як вбачається з відеозапису з бодікамери поліцейського, наявного в матеріалах справи, 24.03.2026 року о 20:14:33 год. поліцейський запропонував правопорушнику пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою аналізатора Drager.
24.03.2026 року о 20:15:19 год. поліцейський повторно запитав правопорушника, чи буде він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою аналізатора Drager на місці.
24.03.2026 року о 20:18:44 год. поліцейський сказав: «Я Вас ще раз запитую, проходити огляд на стан сп`яніння будете?», тобто поліцейський підкреслив, що ставить те ж питання, що і раніше, відповідно, мова йшла саме про проходження огляду за допомогою аналізатора Drager на місці.
24.03.2026 року о 20:18:54 год. поліцейський сказав: «Зараз я Вам пропоную пройти огляд на стан сп`яніння», підкресливши, що пропонує пройти огляд зараз, що, вочевидь, знову означало безпосередньо на місці.
24.03.2026 року о 20:19:25 год. поліцейський сказав: «Ще раз я Вам пропоную пройти огляд на стан сп`яніння», тобто поліцейський знову повідомив, що ставить те ж з питання, що і раніше, відповідно, мова йшла саме про проходження огляду за допомогою аналізатора Drager на місці.
Правопорушник був не згодний пройти огляд на стан сп`яніння поліцейським на місці за допомогою аналізатора Drager, оскільки вважає цей прилад ненадійним.
При цьому, як вбачається з відеозапису, поліцейський жодного разу не запропонував правопорушнику пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (медичному закладі/лікарні).
Як вбачається з матеріалів справи поліцейським не було складено та в матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд правопорушника з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Щодо недопустимості та недостовірності пояснень свідків, наявних в матеріалах справи: з відеозаписів, наявних в матеріалах справи, чітко та однозначно вбачається, що поліцейський жодного разу не запропонував правопорушнику пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Проте в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відібраних працівниками поліції в невідомий день та час, зазначено дослівно ідентичні твердження про те, що правопорушник нібито відмовився «від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичній установі», що очевидно не відповідає дійсності і свідчить про недостовірність даних письмових доказів.
Крім того, як вбачається з відеозапису, наявного в матеріалах справи, свідки не були безпосередньо присутні під час розмови правопорушника з працівником поліції, а тому не чули і не могли чути їхньої розмови.
Як вбачається з відеозапису (24.03.2026 року о 21:03:48), ОСОБА_2 підтвердив лише ту обставину, що правопорушник нібито перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте не має відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Аналогічні пояснення надав ОСОБА_3 (24.03.2026 року о 21:06:23), який також повідомив лише про те, що правопорушник нібито перебував у «стані» (не конкретизовано, якому саме), проте жодних пояснень стосовно відмови від проходження огляду не надав.
Додатково зауважив, що він не знайомий зі свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому має обґрунтовані підстави вважати, що вони також його не знають і їм не відомі його прізвище, ім`я та по батькові. Правопорушник не показував свідкам свої документи, що дозволяють ідентифікувати його, а також не представлявся їм.
Разом з тим в поясненнях свідків зазначено повні прізвище, ім`я та по батькові правопорушника та вказано, що пояснення записано зі слів свідків. Ймовірно, обставини, зафіксовані в поясненнях свідків, свідки сприймали не особисто, а вони стали їм відомі зі слів працівників поліції, тобто з чужих слів. Наведене свідчить не лише про недостовірність, а про недопустимість цих письмових доказів.
Крім того, пояснення свідків з приводу нібито перебування в стані алкогольного . сп`яніння не можуть вважатись доказом, оскільки вони (свідки) не є уповноваженим законом особами, які визначають при візуальному контакті стан, в якому перебуває особа, а також вони не є уповноваженими особами констатації факту відмови особи від проходження медичного огляду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення /а.с.15-21/.
Судом не приймаються до уваги твердження порушника викладенні ним у поясненні, оскільки вони спростовуються, як поясненнями свідків так і переглянутим відеозаписом подій, з якого вбачається, що порушник визнає те, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, йому було роз`ясню процесуальні права та роз`яснено право на проходження огляду на стан сп`яніння на, що останній відмовився. 
Зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються – протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та відеозаписом перебігу подій.
Вина правопорушника у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується наявними в справі про адміністративне правопорушення матеріалами – протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та відеозаписом перебігу подій.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, визначенням якого є – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні правопорушнику адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. А саме суд визначає, що порушник вчинив правопорушення умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи його наслідки, але це не потягло за собою будь-яких тяжких наслідків, обставин, що обтяжують його відповідальність не встановлено, і тому, за таких обставин приходить до висновку, що достатнім і необхідним адміністративним стягненням за вчинене адміністративне правопорушення буде стягнення у виді – штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Крім того, відповідно до ст. 401 КУпАП - судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
В ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає на час ухвалення судового рішення – 665,60 грн.
Зазначена сума судового збору, крім штрафу підлягає стягненню з порушника.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 10, 24, 130, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що складає 17000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік. 
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 /шістсот шістдесят п`ять/ грн. 60 коп. на користь держави.
Роз`яснити  ОСОБА_1 положення ст.ст. 307 та 308 КУпАП відповідно до якої штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 3001, 3002 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького Апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: