Справа № 585/1244/26 
Номер провадження 1-кп/585/298/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026200470000180 від 12.03.2026 року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни, Сумської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором ФГ «Діамант Агро», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_3 

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_5 від 22.10.2024 у справі № 585/59/24 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. В подальшому дану постанову було оскаржено, постановою судді Сумського апеляційного суду ОСОБА_6 у справі № 585/59/24 від 08.05.2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Постанова набрала законної сили 08.05.2025, постанову суду ОСОБА_3 отримав поштою. 
Будучи позбавленим права керування на 1 рік, ОСОБА_3 , 04.09.2025 керував транспортним засобом SkodaOctavia, д.н.з. НОМЕР_1 , факт зафіксовано працівниками УПП в Сумській області та складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 122 КУпАП України.
Проте, ОСОБА_3 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність указаних постанов суду, з метою невиконання рішень суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя в Україні, у порушення ч. 5 ст. 124 та п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання, ігноруючи вимоги суду та усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з прямим умислом, вчинив дії, спрямовані на невиконання судових рішень, що набрали законної сили.
Так, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх умисних дій, прямо спрямованих на невиконання судового рішення, розуміючи настання негативних наслідків від своїх протиправних дій та бажаючи таких наслідків, вчинив активні дії, які становлять протидію реалізації вимог, що містяться в постанові судді Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_5 від 22.10.2024 у справі № 585/59/24, а саме здійснив керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Факт керування транспортним засобом зафіксований працівниками поліції 12.03.2026.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 382 КК України визнав повністю, не заперечував проти обмеження судом обсягу дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням та його наслідками, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, надав суду показання про те, що він дійсно 22.10.2024 року постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області був позбавлений права керування транспортними засобами, проте 12.03.2026 року вимушений був сісти за кермо, оскільки займається сільським господарством. У вчиненому щиро розкаявся, висновки зі своєї поведінки зробив. 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які за кваліфікацією ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставини їх вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію такого злочину та дані про особу обвинуваченого, який працює, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра– не перебуває.
У відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, слід визнати його щире каяття.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст.382 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжні заходи не обирались, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази – відсутні. 
Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374, 395, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Запобіжні заходи не обирались, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази – відсутні. 
Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду Сумської області.
Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_7