ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 204/12635/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Шлай А.В., Малиш Н.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Чечелівського районного суду м.Дніпра від 19.01.2026 року, (суддя суду першої інстанції Приваліхіна А.І.), прийняте у м.Дніпрі, в порядку спрощеного позовного провадження, у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 
в с т а н о в и в :
26 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, із вимогами про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 18 листопада 2025 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6179721 позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 18 листопада 2025 року о 22:04 годині в м. Дніпро, вул. Вернадського, 2, водій не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 чим порушив п. 8.4.б ПДР України – порушення знаків пріоритету. Зауважує, що позивачка вказаного в постанові про накладення адміністративного стягнення порушення не вчиняла, будь-які докази, які б свідчили про скоєння ним адміністративного правопорушення (фото-, відео- тощо) відсутні, також в постанові не зазначено технічний засіб за допомогою якого здійснено фото чи відео фіксацію правопорушення. Тому вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 6179721 від 18 листопада 2025 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Рішенням Чечелівського районного суду м.Дніпра від 19.01.2026 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду, звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову. Також, позивач зазначає, що судом першої інстанції в порушенням вимог норм процесуального права було прийнято до розгляду заперечення відповідача на адміністративний позов, а також відеозапис з місця події. Позивач зазначає, що відеозапис з місця події є неналежним доказом в розумінні ст. 73-77 КАС України, оскільки в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення не міститься зазначень про долучення до неї матеріалів фото- або відеофіксації.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що що 18 листопада 2025 року інспектором 2 взводу 3 роти 4 батальйону УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Нездрачовим Р.А. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6179721, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. З указаної постанови убачається, що 18 листопада 2025 року о 22:04:19 у м. Дніпрі по вул. Вернадського 2, водій керувала транспортним засобом Matiz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 2.2, чим порушила п. 8.4 «б» ПДР – порушення вимог знаків пріоритету, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень. 
Не погодившись з правомірністю прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачем п. 8.4 б ПДР України підтверджено відеофіксацією, зробленою відповідачем на місці події та наданою до матеріалів справи, та останньою не надано до суду доказів на спростування факту вчинення адміністративного правопорушення.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до Пункту 8.4 «б» ПДР встановлено, що знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.
Відповідно до розділу 33 підрозділу 2 «Знаки пріоритету» ПДР, 2.2 “Проїзд без зупинки заборонено”. Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.
Відповідальність за порушення вимог дорожньої розмітки та дорожніх знаків визначена ч. 1 ст. 122 КУпАП. 
Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Оскаржувана постанова від 18.11.2025 року не містить посилань на технічний засіб за допомогою якого було здійснено фіксацію події, описаної в постанові, також в п. 7 Постанови не вказано, що до неї додаються будь-які докази, зокрема, відеозапис з місця події (а.с.7-8).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 15 листопада 2018 р. у справі №524/5536/17 (адміністративне провадження №К/9901/1403/17), згідно якого відеозапис не може вважатись належним доказом у зв`язку з тим, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.
Таким чином, наданий відповідачем до суду першої інстанції відеозапис не може бути прийнятий судом в якості належного та допустимого доказу на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. В свою чергу, оскільки, обставина порушення позивачем вимог пункту 8.4. б Правил дорожнього руху належними та допустимими доказами не підтверджується, підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП відсутні.
Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова серії БАА ЕНА № 6179721 від 18.11.2025 року підлягає скасуванню в судовому порядку із закриття справи про адміністративне правопорушення.
Вищенаведене залишилось поза увагою суду першої інстанції, внаслідок чого судом прийнято рішення із порушенням вимог норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, рішення слід скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст. 243,ст. 286, ст. 308, ст. 310, ст. 317, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити. 
Рішення Чечелівського районного суду м.Дніпра від 19.01.2026 року в адміністративній справі №204/12635/25– скасувати та прийняти нову постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1 – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі Серії ЕНА № 6179721 від 18.11.2025 року, згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 1514 (одна тисяча пятсот чотирнадцять) грн..
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш