ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Єдиний унікальний номер 619/7213/25
Номер провадження 22-ц/818/2592/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді (судді-доповідача) Мальованого Ю.М.,
суддів Пилипчук Н.П., Маміної О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 грудня 2025 року в складі судді Болибока Є.А. по справі № 619/7213/25 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що 02 липня 2021 року ОСОБА_1 шляхом підписання в електронній формі електронним підписом одноразовим ідентифікатором оферти запропонувала АТ «Альфа Банк», яке у подальшому змінило найменування на АТ «Сенс Банк», укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631709180. 
02 липня 2021 року банк шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди прийняв пропозицію на укладення угоди із наступними умовами: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту - «RED», сума встановленої кредитної лінії 3 000,00 грн, ліміт кредитної лінії (максимальна сума кредиту) - 200 000,00 грн, процентна ставка 35,99% для торгових операцій та/або для операцій зняття готівки, тип процентної ставки - фіксована, тип картки - MasterCard DEBIT WORLD, порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50 грн.
Зазначило, що банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальниці кредиту, тоді як вона своїх зобов`язань належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 27 059,27 грн, з яких прострочене тіло кредиту - 16 262,59 грн, відсотки за користування кредитом - 10 796,68 грн.
Банк направив позичальниці досудову вимогу про погашення заборгованості, однак вона не виконана.
Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість в сумі 27 059,27 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн і 2 724,15 грн витрат на професійну правничу допомогу.
17 грудня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на те, що жодних кредитних договорів з позивачем вона не ініціювала та жодних грошей від цього позивача не отримувала. Також зазначала, що вимогу про усунення порушень, направлену їй начебто 23 липня 2025 року, вона не отримувала. У відзиві відповідачка вказувала, що країна наводнена шахраями, які оформлюють кредити на ім`я людей, які їх і не думали оформлювати, та що отримати кредит онлайн наразі доволі просто - достатньо заповнити онлайн-заявку з персональними даними та прийняти умови публічного договору, при цьому персональні дані більшості громадян України при великому бажанні отримати нескладно. Крім того, відповідачка зазначала про наявність технічної прогалини у законному порядку видачі кредитів онлайн, яка полягає у відсутності автоматичної синхронізації даних банківської картки позичальника з даними заявки на кредит, що, на її думку, створює можливість для шахрайських дій третіх осіб.
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 26 грудня 2025 року у задоволенні позову АТ «Сенс Банк» відмовлено повністю.
Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем не доведено факт укладення кредитного договору між ним та ОСОБА_1 , оскільки підписаної відповідачкою оферти матеріали позовної заяви не містять, акцепт банку не містить підпису відповідача; довідка про ідентифікацію видана без номеру та дати та не має підпису відповідача; паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості та довідка про ідентифікацію є роздруківками, які не містять ані печатки банку, ані підпису посадової особи банку; розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не відображає за якою процентною ставкою нараховано заборгованість.
На вказане судове рішення 26 січня 2026 року через систему «Електронний суд» АТ «Сенс Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду - скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, вирішити питання щодо судових витрат.
Апеляційна скарга мотивована тим, що договір укладено шляхом підписання відповідачкою аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «9953», який направлено 02 липня 2021 року на номер телефону НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про ідентифікацію, яка була додана до позовної заяви. Висновок суду про те, що ОСОБА_1 не укладала кредитний договір, так як оферта і долучені до неї документи не містять підпису відповідача, ґрунтується на припущеннях та не відповідає чинному законодавству. Відповідачка кредитну картку активувала та активно користувалась кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку, якій суд не надав належної оцінки. За весь час користування карткою відповідачка здійснювала платежі на погашення кредиту, однак повністю заборгованість не погасила. Загальна заборгованість станом на 29 червня 2025 року становить 27 059,27 грн, з яких: прострочене тіло кредиту - 16 262,59 грн, відсотки за користування кредитом - 10 796,68 грн.
Відповідачкою відзиву на апеляційну скаргу подано не було.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 грудня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02 липня 2021 року АТ «Альфа-Банк» підписано акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631709180 (а.с.15-16).
В акцепті вказано, що всі відносини між позичальником та банком, що не врегульовані угодою, регулюються Договором про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», діюча редакція якого розміщена за адресою www.alfabank.ua. Угода є невід`ємною частиною Договору. Угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту та надання суми кредиту відповідно до умов угоди та договору. Угодою встановлено наступні умови: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту - «RED», мета кредиту - для особистих потреб, сума встановленої кредитної лінії 3 000,00 грн, максимальна сума кредитної лінії - 200 000,00 грн, процентна ставка - 35,99% для торгових операцій та/або операцій зняття готівки, тип процентної ставки - фіксована, тип картки - MasterCard DEBIT WORLD, порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Для ідентифікації в обліковій системі банку угоді присвоєно № 631709180.
Крім того, ОСОБА_1 02 липня 2021 року підписано паспорт споживчого кредиту з інформацією про умови кредитування, аналогічною даним акцепту, що підтверджується підписом «9953, 02.07.2021 року, ОСОБА_1 » (а.с. 14 зворот).
Відповідно до довідки про ідентифікацію АТ «Сенс Банк» підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , ідентифікований АТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») відповідно до приписів Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Підписання угоди № 631709180 про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії позичальником здійснено ОТП-паролем - аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 9953, який відправлено позичальнику 02 липня 2021 року на номер телефону НОМЕР_1 (а.с. 16).
З виписки по рахунку НОМЕР_3 ОСОБА_1 за період з 02 липня 2021 року по 29 червня 2025 року вбачається, що 02 липня 2021 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 3 000,00 грн, у той же день відповідачка розпочала користування кредитними коштами, здійснюючи операції переказу коштів з картки на картку, у подальшому банком нараховувались відсотки за користування кредитом, відповідачка вносила платежі на погашення кредиту, однак повністю заборгованість не погасила (а.с. 17-18).
23 липня 2025 року поштою АТ «Сенс Банк» надіслало ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень, в якій зазначило, що станом на дату 16 липня 2025 року загальна сума заборгованості за кредитним договором № 631709180 від 02 липня 2021 року становить 27 319,43 грн, яку вимагало сплатити протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги (а.с. 19).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як встановлено судом, угода № 631709180 від 02 липня 2021 року містить інформацію про суму кредиту, мету кредиту, умови та порядок видачі, строк і порядок повернення, розмір відсоткової ставки (річної), відповідальність сторін.
Отже, у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Факт підписання ОСОБА_1 угоди № 631709180 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підтверджується довідкою про ідентифікацію АТ «Сенс Банк», з якої вбачається, що підписання угоди № 631709180 позичальником здійснено аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 9953, який відправлено позичальнику 02 липня 2021 року на номер телефону НОМЕР_1 .

Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Інтернет-сервіс «My Alfa-bank», та ОСОБА_1 підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором 9953, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).
Отже, відповідачка уклала електронний договір та підписала такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
На момент укладення договору позичальниця не заявляла додаткових вимог щодо умов кредитного договору та в подальшому активно користувалась кредитними коштами, а також здійснювала часткове погашення заборгованості.
Згідно з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), не можна вважати неукладеним договір після його повного або часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.
Факт надання кредитних коштів та активного користування ними підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_3 ОСОБА_1 за період з 02 липня 2021 року по 29 червня 2025 року, з якої вбачається, що 02 липня 2021 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 3 000,00 грн, у той же день відповідачка розпочала активне користування кредитними коштами, здійснюючи операції переказу коштів з картки на картку, а у подальшому банком нараховувались відсотки за користування кредитом, відповідачка вносила платежі на погашення кредиту, однак повністю заборгованість не погасила.
З урахуванням наведеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів укладення договору і надання відповідачці кредитних коштів.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту, користувалася ними та частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується випискою по рахунку, однак свої зобов`язання по поверненню кредиту і сплаті відсотків за користування кредитом належним чином не виконала, що є підставою для стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту в розмірі 16 262,59 грн.
Що стосується відсотків за користування кредитними коштами, колегія суддів виходить з наступного.
Сторони в угоді № 631709180 від 02 липня 2021 року погодили, що за користування кредитними коштами встановлена процентна ставка в розмірі 35,99% річних. Тобто, сторони обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за користування кредитними коштами.
Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Відсотки нараховані до 29 червня 2025 року, тобто до дати, станом на яку складено розрахунок заборгованості.
Отже, наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 не тільки тіла кредиту, а також заборгованості за нарахованими відсотками за відповідний період у розмірі 10 796,68 грн.
Розмір заявленої банком заборгованості підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості.
Відповідачка вказаного розміру заборгованості під час розгляду справи не спростувала, свого контррозрахунку не надавала.
Відсутність у матеріалах справи розрахунку заборгованості з печаткою банку не є підставою для відмови у позові за наявності у справі виписок, якими підтверджується рух коштів і залишок боргу.
При цьому виписка з рахунку є первинним бухгалтерським документом відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (постанови від 23 вересня 2019 року у справі № 910/10254/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 910/16143/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 21 вересня 2022 року у справі № 381/1647/21, від 07 грудня 2022 року у справі № 298/825/15-ц).
Встановивши, що ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором і досудову вимогу банку про повернення боргу, колегія суддів дійшла висновку про те, що у позивача виникло право достроково вимагати повернення основної суми кредиту, відсотків за користування кредитом в судовому порядку.
Оскільки суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржуване рішення суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову АТ «Сенс Банк» та стягнення з відповідачки на його користь заборгованості в розмірі 27 059,27 грн, з яких прострочене тіло кредиту - 16 262,59 грн, відсотки за користування кредитом - 10 796,68 грн.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
При зверненні до суду з позовом АТ «Сенс Банк» сплачено 2 422,40 грн судового збору, за подання апеляційної скарги 3 633,60 грн.
Оскільки позовні вимоги банку задоволено, судовий збір у розмірі 6 056,00 грн (2 422,40 + 3 633,60) підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк».
Крім того, АТ «Сенс Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування розміру понесених позивачем у цій справі витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 724,15 грн до матеріалів справи надано копії таких документів: довіреності на уповноваження АТ «Сенс Банк» адвоката Полетаєву Т.Ю. представляти його інтереси на підставі договору про надання правової допомоги № 1006 від 28 січня 2025 року; договору про надання послуг № 1006 від 28 січня 2025 року, укладеного між АТ «Сенс Банк» та АО «СмартЛекс» в особі керуючого Лойфера А.Е., відповідно до якого винагорода виконавця (гонорар) становить за підготовку і подання позовної заяви до суду - 375,00 грн, за отримання рішення суду - 225,00 грн, комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника - 7,85%.
Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 23 травня 2022 року у справі № 724/318/21 (провадження № 61-19599св21).
З урахуванням складності та категорії справи, обсягу доказів, складання позовної заяви не потребувало від професійного адвоката значних зусиль та витрат часу. При цьому, колегія суддів бере також до уваги, що у провадженні адвоката перебувають аналогічні справи за позовами банку до інших осіб, що передбачено договором про надання правничої допомоги, тобто процесуальні документи у таких справах є типовими.
Враховуючи викладене, оскільки позов банку задоволено повністю, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, судова колегія дійшла висновку, що справедливим буде стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» у рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, надану протягом розгляду справи судом першої інстанції, суми в розмірі 2 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити.
Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 26 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (код ЄДРПОУ 23494714, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) заборгованість за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631709180 від 02 липня 2021 року в розмірі 27 059 (двадцять сім тисяч п`ятдесят дев`ять) грн 27 коп, судовий збір у розмірі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп і 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 червня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді Н.П. Пилипчук

О.В. Маміна