Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 208/14108/25
Номер провадження2/173/639/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
08 червня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №4789431, відповідно до якого Товариство зобов`язалось надати позичальнику кредит у сумі 4000,00 грн, а остання зобов`язалася повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитним коштами в розмірі 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, що становить 1800,00 грн.
Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та перерахував грошові кошти на її картковий рахунок. 
У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору, у неї виникла заборгованість по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії у розмірі 19580,00 грн. 
13.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №4789431» від 09.10.2021, який укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .
У свою чергу відповідно до Договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр», право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4789431.
У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору, судові витрати та витрати на правову допомогу.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 4789431 в електронній формі.
Відповідно до п. 1.1-1.2 договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти (кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту на умовах та у строки, визначені договором.
Згідно з п. 1.3 договору сума кредиту становить 4000,00 грн, строк користування кредитом визначено 15 днів, починаючи з 09.10.2021.
Відповідно до п. 1.4 договору кінцевий строк повернення кредиту та сплати комісії і процентів визначено як 24.10.2021.
Пунктом 1.5 договору встановлено загальні витрати позичальника за кредитом у розмірі 2 960,00 грн, а також орієнтовну загальну вартість кредиту у розмірі 6960,00 грн. Проценти за користування кредитом визначені п. 1.5.2 договору та становлять 3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Згідно з п. 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом перерахування на картковий рахунок.
Відповідно до п. 1.5.1 договору позичальником передбачено сплату комісії за надання кредиту у розмірі 1160,00 грн, яка становить 29 % від суми кредиту та нараховується одноразово.
Згідно з п. 2.2.1 договору позичальник зобов`язаний сплатити комісію за надання кредиту у строки, визначені п. 1.4 договору, а саме до дати повернення кредиту.
Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «S14200». Ідентифікацію особи підтверджено довідкою про ідентифікацію.
Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 4000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується випискою по особовому рахунку, наданою АТ КБ «ПриватБанк» та квитанцією LIQPAY№ 1788180890 від 09.10.2021.
Згідно розрахунку заборгованості за договором № 4789431 станом на 23.12.2021 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 11180,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 4000,00 грн, заборгованість по процентам – 6020,00 грн, заборгованість по комісії – 1160,00 грн.
13.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №4789431» від 09.10.2021, який укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .
На підтвердження факту укладення договору факторингу та переходу до позивача права вимоги за спірним зобов`язанням останнім надано: договір факторингу № 13-01/2022-79від 13.01.2022, акти приймання - передачі реєстру боржників від 13.01.2022 до договору факторингу №13-01/2022-79від 13.01.2022,реєстрборжників до договору факторингу №13-01/2022-79від 13.01.2022та витяг з реєстру боржників, а також платіжнедоручення № 321170001 від 14.01.2022 про сплату за відступлення права вимоги за договором факторингу № 13-01/2022-79від 14.01.2022.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №4789431» від 09.10.2021, який укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .
На підтвердження факту укладення договору факторингу та переходу до позивача права вимоги за спірним зобов`язанням останнім надано: договір факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023, акти приймання - передачі реєстру боржників від 13.01.2022 за договором № 10-01/2023 від 10.01.2023, реєстр боржників до договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 та витяг з реєстру боржників, а також акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до статей 626, 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов, а зміст договору становлять умови, погоджені сторонами. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди щодо всіх його істотних умов.
Частиною другою статті 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладення електронних договорів визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до статей 11, 12 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом оферти та її акцепту, а електронний правочин може бути підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Такий договір за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Правова позиція щодо належності електронного договору як письмової форми правочину викладена у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 та від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.
Матеріалами справи підтверджується, що 04 грудня 2022 року відповідач підписав договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 510282 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е077, чим підтвердив ознайомлення з його умовами та погодився з ними, зокрема щодо розміру кредиту, строку його повернення та порядку сплати процентів.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти, а позичальник – повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 1048, 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати визначаються договором.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом включають, зокрема, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом належать, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
З наданих позивачем доказів убачається, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором та надав відповідачу кредитні кошти, тоді як відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, отримані кошти та передбачені договором платежі у встановлений договором строк не повернула, унаслідок чого утворилася заборгованість.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України у разі порушення позичальником зобов`язання щодо повернення кредиту кредитор має право вимагати повернення заборгованості та сплати належних процентів.
Крім цього згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У частині 2 ст.1078 ЦК встановлено й момент переходу права вимоги за договором факторингу, за яким відступлення вимоги обумовлене певною подією – за таким договором право вимоги переходить до фактора з моменту настання цієї події.
Відповідно до ч.1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що ТОВ «МІЛОАН» відповідно до кредитного договору надало відповідачу ОСОБА_1 кредит, однак відповідач кошти не повернула, тому заборгованість, яка виникла за невиконання умов Договору, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, як нового кредитора, що отримав право грошової вимоги до відповідача.
Водночас, відповідач не скористалася своїм процесуальним правом, не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед ТОВ «Коллект Центр», не довела відсутність заборгованості.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» про стягнення заборгованості за Договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правову допомогу у сумі 9000,00 грн.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Матеріали цивільної справи містять копії Договору про надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги № 660 від 01.09.2025,витяг з акту надання послуг № 14 від 30.09.2025 з описом наданих послуг.
Виходячи із положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію їх необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені ТОВ «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу в суді в розмірі 9000,00 грн. є завищеними.
Зокрема суд звертає увагу, що справа стосується стягнення заборгованості за кредитним договором з позовними вимогами у розмірі 19580,00 грн, тобто у справі незначної складності, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, з огляду на ціну позову. Окрім цього, суд зауважує, що правова позиція сторін, зокрема ТОВ «Коллект Центр», є сталою та не зазнавала змін протягом розгляду справи. Крім того підготовка та ведення даної справи в суді не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.
З урахуванням всіх вищенаведених обставин, пропорційності та співмірності понесених судових витрат відносно предмета спору, суд доходить висновку про задоволення вимоги про відшкодування відповідачем позивачеві понесених судових витрат за надання правової допомоги частково та про стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 грн., на відшкодування понесених витрат за надання правової допомоги.
Керуючись ст. 12,13,81,141,259,263-265,268,273,280, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (м. Львів, Львівська обл., вул. Смаль-Стоцького,1 корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце реєстрація ВПО: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 4789431 від 09.10.2021 у розмірі 19580 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) грн 00коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422(дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017.

Суддя: Є.В. Челюбєєв