Справа № 286/4226/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Вачко В. І. , 
з секретарем судового засідання Щипською І.О., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта», Акціонерного товариства «Укртелеком», Овруцької державної нотаріальної контори, про скасування заборони на відчужене нерухоме майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся в суд з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Укрпошта», що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Хрещатик, 22, в якому просить скасувати обтяження на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1 у виді заборони відчуження нерухомого майна реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна 2884505, зареєстроване 20.03.2006 року Овруцькою державною нотаріальною конторою (на підставі повідомлення, №1, Овруцький райвузол зв`язку), щодо нього, архівний номер 1945420ZITOMIR9, Архівна дата: 18.02.2000, дата виникнення: 24.09.1974, № реєстра: 691, внутр. №8A012E3323F1552A434F та виключити запис з єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, 
Позов мотивований тим, що позивач є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , ( колишня назва АДРЕСА_2 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 06.06.1974 року, посвідченого нотаріусом Овруцької державної нотаріальної контори 26.06.1974 року, його право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано в Коростенському МБТІ станом на 15.08.1974 року. Позивач вирішив розпорядитись своєю власністю і вчинити юридично значимі дії зі своєю нерухомістю. Але виявилося, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна заборона відчуження майна. Заборона відчуження зареєстрована 20.03.2006 року Овруцькою державною нотаріальною конторою за № 2984505 на підставі повідомлення Овруцького радіовузла зв`язку № 1 від 04.09.1974 року. Підставою для такого повідомлення стало отримання колись позивачем позики для індивідуального будівництва. У відповідь на звернення позивача Овруцька ДНК повідомила, що для зняття заборони на відчуження необхідно рішення суду про зняття заборони або лист від цього ж підприємства з проханням зняти заборону або повідомлення про відсутність заборгованості. В подальшому позивач отримав від АТ «Укрпошта» повідомлення від 30.10.2025 року про направлення йому розрахункових листів за період з 1974 року по 1975 рік, але довідки про фактичне погашення позики не надано. Копії розрахункових листів для нотаріуса не є належними доказами відсутності заборгованості, потрібна довідка або звернення про зняття заборони. Позивач позику погасив, заборгованості немає. Але на даний час в позасудовому порядку не може отримати зняття заборони і відповідачем до цього часу не надано державному нотаріусу повідомлення про припинення зобов`язань. Водночас Овруцька ДНК як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявлю позивача цієї заборони. Тому заборона, яка була зазначена у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яка перенесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не скасована. Але на теперішній час відсутні будь-які документи, що можуть мати інформацію про підстави накладення заборони на відчуження майна позивача та необхідність її продовження. Відтак, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права на нерухоме майно в інший спосіб, крім судового захисту.
Відповідач 1 АТ «Укрпошта» подав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав, вважає, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Заперечуючи проти позову, відповідач покликається на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування обтяження нерухомого майна суперечать даним офіційних державних реєстрів та не відповідають вимогам статей 76, 77, 81 ЦПК України щодо доказування і розподілу доказового тягаря; надані позивачем докази не підтверджують наявності у ОСОБА_2 права власності або іншого речового права, яке б надавало йому належний процесуальний статус для звернення до суду з вимогою про скасування обтяження щодо зазначеного об`єкта нерухомого майна. 
Заборона має радянське походження і виникла до незалежності України. АТ «Укрпошта» не може підтвердити чи спростувати факт надання ОСОБА_1 у 1974 році підприємствами, правонаступником яких в частині зобов`язань з питань поштового зв`язку є АТ «Укрпошта», позики та її погашення, оскільки електронних носіїв по веденню бухгалтерського обліку за радянських часів не існувало, а первинні паперові бухгалтерські документи в архівах АТ «Укрпошта» відсутні, оскільки мають обмежений строк зберігання 5 років. Будь-яка заборгованість фізичної особи ОСОБА_1 перед АТ «Укрпошта» відсутня в діючих автоматизованих інформаційних системах бухгалтерського обліку Товариства станом на дату надання відзиву. Додані позивачем окремі картки особового рахунку про нарахування і виплати йому у 1974-1975 роках заробітної плати Овруцьким районним вузлом зв`язку, які зберігаються в архіві АТ «Укрпошта», не свідчать про те, що позика надавалась і обтяження накладалось саме Укрпоштою як правонаступником. Сама особова справа працівника ОСОБА_1 перейшла разом з ним до Укртелекому при розділенні підприємства на поштовий і електрозв`язок. Ці картки не містять записів про облік дебіторської заборгованості з позики та про її погашення, отже доводи позивача про отримання ним позики за місцем роботи не підтверджено.
З наданих позивачем доказів вбачається, що 06.06.1974 році він уклав з виконкомом Овруцької міської ради народних депутатів нотаріально посвідчений договір про відведення йому на праві безстрокового користування земельної ділянки площею 600 кв.м. по АДРЕСА_3 , згідно з яким він зобов`язаний був збудувати будинок протягом 3 років та завершити будівництво на пізніше 06.06.1977. Пункт 10 договору встановлював заборону забудовнику (позивачу) до повного будівництва житлового будинку та визнання його комісією місцевої ради депутатів придатним до експлуатації продавати будинок або його частку без дозволу ради. 26.06.1974 даний договір був посвідчений нотаріусом Овруцької державної нотаріальної контори. 15.08.1974 на підставі вказаного договору Коростенське МБТІ в реєстрі прав власності під № 1924 зареєструвало право власності ОСОБА_1 на дане домоволодіння в цілому. Отже, на цю дату будинок був добудований і введений в експлуатацію. Що свідчить про відсутність підстав для отримання позики за місцем роботи для його будівництва та його обтяження кредитором – роботодавцем. 04.09.1974 виникає повідомлення Овруцького районного вузла зв`язку (зміст невідомий) згідно з інформацією з держреєстру. 24.09.1974 виникає заборона на відчуження нерухомого майна – житлового будинку на підставі повідомлення Овруцького районного вузла зв`язку. 03.03.1988 номер належного ОСОБА_1 житлового будинку змінився з 10 на 14. 
Жодних доказів отримання позики саме в Овруцькому районному вузлі зв`язку, правонаступником якого в частині зобов`язань з питань поштового зв`язку є АТ «Укрпошта» позивач не надав. Також позивач не надав доказів того, що звертався в Житомирський обласний державний нотаріальний архів за отриманням копії повідомлення Овруцького районного вузла зв`язку від 04.09.1974, на підставі якого було накладено обтяження на будинок. Документи про накладення обтяження на майно (реєстраційні справи), які передаються до державних архівних установ після закінчення строку їх зберігання у реєстраційних органах, зберігаються постійно. Вони належать до Національного архівного фонду, оскільки стосуються речових прав на нерухомість. 
Щодо походження заборони на відчуження нерухомого майна - житлового будинку, яка виникла 24.09.1974 на підставі повідомлення Овруцького районного вузла зв`язку, архівний номер 1945420ZITOMIR9 архівна дата 18.02.2000, № реєстру 691, внутрішній № 8АО12F3323F1552А434F, відповідач 1 зазначає наступне.
У 1974 році в УРСР не існувало єдиного електронного реєстру заборон відчуження нерухомості. Заборони (арешти, застави) фіксувалися у паперових «Реєстрових книгах» нотаріальних контор» а інформація про обмеження вносилася до реєстраційних справ БТІ (Бюро технічної інвентаризації) та фіксувалася нотаріусами при вчиненні правочинів.
Архівний номер 1945420ZITOMIR9 - це внутрішній архівний ідентифікатор у старій системі реєстру/БТІ/нотаріату по Житомирській області. Використовувався для внутрішнього обліку. 
Номер реєстру 691 - порядковий номер запису у паперовому журналі реєстрації заборон у той період (1974 рік). 
Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (витяг з якого доданий) запрацював в Україні з 21 червня 1999 року. До якого архівний запис про обтяження житлового будинку позивача занесений 18.02.2000. Тобто це відбулось під час роботи позивача в Укртелекомі.
Занесення записів про раніше накладені обтяження (до 21.06.1999) до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (ЄРЗ) здійснювалося шляхом перенесення даних з паперових алфавітних книг обліку заборон та арештів, що велися нотаріусами та органами виконавчої влади, до електронної бази.
Архівна дата 18.02.2000 - це дата, коли запис був оцифрований / перенесений в архівну електронну базу, або архівна картка була сформована.
Внутрішній № АО12F3323F1552А434F - службовий технічний номер електронної системи. Юридичного самостійного значення не має. Потрібний для ідентифікації запису в базі Мін`юсту.
З 01.01.2013 дані з Єдиного реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна переносяться до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ДРРП), який став основним.
Перенесення записів про обтяження до нового Державного реєстру речових прав (ДРРП) здійснювалося на підставі Порядку державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 (зокрема п.22), та Порядку № 1844/5 відбувалося при вчиненні нотаріальних дій або державній реєстрації прав, що вимагало відкриття розділу на об`єкт. Тобто, перенесення записів не відбувалось автоматично, само по собі.
З наданого позивачем витягу від 11.04.2025 з «Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів» (який діяв до 2013 року) вбачається, що архівний запис за реєстровим номером 2984505 про обтяження житлового будинку позивача за адресою: АДРЕСА_3 перенесенний до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ДРРП) 23.03.2016, а сама державна реєстрація запису про обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно ОСОБА_1 була проведена 20.03.2006 - на дату, коли позивач не мав жодних трудових, службових чи майнових правовідносин з підприємствами поштового зв`язку, правонаступником яких є АТ «Укрпошта» (оскільки з 01.02.1995 він працює на підприємствах зв`язку, правонаступником яких є Укртелеком).
АТ «Укрпошта» вважає, що не є належним відповідачем у справі, оскільки позивач завжди був працівником системи електрозв`язку (телекомунікацій), а не поштового зв`язку, що підтверджується його трудовою книжкою та письмовим зверненням в Укрпошту - лист без дати за вхідним вх №26-20242 від 02.12.2024 року.
Запис про обтяження оцифрований / перенесений в архівну електронну базу 18.02.2000 - відразу після створення 05.01.2000 року ВАТ «Укртелеком».
Позивач припинив трудові відносини з Овруцьким районним вузлом зв`язку поштової галузі у 1995 році та продовжив роботу в іншому підприємстві іншої галузі, а саме: з 31.01.1995 звільнений з Овруцького районного вузла зв`язку та 01.02.1995 прийнятий за переведенням до підприємства електрозв`язку «Овручрайтелеком» обласного підприємства зв`язку «Житомиртелеком», правонаступником якого є АТ «Укртелеком». Отже, станом на 20.03.2006 відсутній будь-який чинний правовий зв`язок між АТ «Укрпошта» і позивачем та спірним обтяженням на житловий будинок. 
ОСОБА_1 з 29.07.1967 року по 31.01.1995 року працював монтером/електромонтером в Овруцькому районному вузлі зв`язку - до моменту реформування галузі зв`язку (розподілу на поштовий та електро зв`язок).
У 1993 році Міністерство зв`язку України прийняло рішення про розподіл системи зв`язку на дві підгалузі — пошту та електрозв`язок (телекомунікації) — і створення на базі державних підприємств зв`язку двох об`єднань: 15.12.1993 зареєстровано створених Українського об`єднання електрозв`язку «Укрелектрозв`язок», на яке було покладено функції та повноваження національного оператора електрозв`язку в Україні (з січня 1994 року Українського об`єднання електрозв`язку «Укртелеком») і 02.02.1994 Українського об`єднання поштового зв`язку «Укрпошта».
З 01.01.1995 на підставі наказів Міністерства зв`язку у межах реструктуризації галузі обласне підприємство зв`язку «Житомирзв`язок» реорганізовано шляхом розділу та створення на його базі двох підприємств - обласного підприємства поштового зв`язку (надалі ОППЗ) «Житомирпошта» Українського об`єднання поштового зв`язку «Укрпошта» та обласного підприємства електрозв`язку (надалі ОГТЕЗ) «Житомиртелеком». З 01.01.1995 ОППЗ «Житомирпошта» Українського об`єднання поштового зв`язку «Укрпошта» стає правонаступником обласного підприємства зв`язку «Житомирзв`язок» в частині виключно зобов`язань з питань поштового зв`язку.
31.01.1995 позивач звільнений у зв`язку з реорганізацією підприємства за переведенням до Овруцького районного вузла зв`язку «Овручрайтелеком» обласного підприємства зв`язку «Житомиртелеком» і в подальшому був працівником виключно Укртелекому, де пропрацював до квітня 2008 року.
У 1998 році Українське об`єднання електрозв`язку «Укртелеком» перетворено на державне підприємство електрозв`язку «Укртелеком» (а згодом — Українське державне підприємство електрозв`язку «Укртелеком»). 05.01.2000 було зареєстровано відкрите акціонерне товариство «Укртелеком», в яке перетворилось Українське державне підприємство електрозв`язку «Укртелеком» після завершення корпоратизації. З 17.06.2011 ВАТ «Укртелеком» змінило найменування на публічне акціонерне товариство «Укртелеком». Рішенням річних загальних зборів акціонерів ПАТ «Укртелеком» від 22.04.2021 було змінено повне найменування Товариства з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на Акціонерне товариство «Укртелеком».
Отже, реорганізація галузі зв`язку у 1990-х роках призвела до чіткого розмежування: - поштового зв`язку - правонаступник AT «Укрпошта»; - електрозв`язку (телекомунікацій) - правонаступник AT «Укртелеком». Працівники, переведені до «Овручрайтелеком», увійшли до системи електрозв`язку, а не поштового зв`язку. 
Позивач ОСОБА_1 до 31.01.1995 працював в Овруцькому районному вузлі зв`язку; 31.01.1995 звільнений у зв`язку з реорганізацією підприємства та переведений до Овруцького районного вузла зв`язку «Овручрайтелеком» обласного підприємства зв`язку «Житомиртелеком»; з 01.02.1995 до 2008 року надалі перебував у трудових відносинах з підприємствами зв`язку, правонаступником яких є AT «Укртелеком», а не АТ «Укрпошта». Виходячи з наведеного, AT «Укрпошта» не є стороною трудових або інших договірних правовідносин з позивачем та не є суб`єктом, який наразі має право або інтерес у збереженні спірної заборони. Таким чином, позов пред`явлено до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Ухвалою суду від 17.02.2026 року залучено до участі у справі як другого відповідача Акціонерне товариство «Укртелеком». 
Відповідач 2 АТ «Укртелеком» подав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити, судові витрати покласти на позивача, мотивуючи тим, що архів Овруцького районного вузла зв`язку № 1 зберігається а архіві відповідача 1, а тому підтвердити або спростувати твердження позивача про отримання та/або сплату позики відповідач 2 немає можливості; із долучених до позову копій особових рахунків позивача вбачається факт утримання із заробітної плати коштів, але за що саме були проведені ці утримання та чи у повній сумі погашено борг, так як невідома загальна сума позики, із долучених документів встановити неможливо; відповідач 2 стверджує про відсутність жодних взаємовідносин із позивачем та будь-якої заборгованості позивача перед відповідачем 2; доводи і твердження позивача непідтверджені жодними належними та допустимим доказами та/або посиланнями на докази, а тому позовні вимоги в частині, що стосуються відповідача підлягають відхиленню судом. 
Відповідач 2 подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника. 
Ухвалою суду від 12.03.2026 року залучено до участі у справі як співвідповідача Овруцьку державну нотаріальну контору та вилучено її з числа третіх осіб. 
Відповідач 3 Овруцька державна нотаріальна контора подала заяву про розгляд справи у відсутність її представника, щодо розгляду справи та винесення рішення покладаються на погляд суду, повідомила, що спірну заборону зняту неможливо, так як на момент накладення обтяження нотаріальна контора була лише реєстратором та документи, на підставі яких накладалось обтяження у вигляді заборони не зберігаються.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задоволити з мотивів, вказаних у позові.
В подальшому представник позивача подав заяву про продовження розгляду справи без його участі.
В судовому засіданні представник відповідача 1 позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити з мотивів, вказаних у відзиві на позовну заяву. 
В подальшому представник відповідача 1 подав заяву про продовження розгляду справи без його участі.
Розглянувши доводи сторін, викладені у заявах по суті спору, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
З наявних у матеріалах справи документальних доказів вбачається, що 06.06.1974 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклав з виконкомом Овруцької міської ради народних депутатів нотаріально посвідчений договір про відведення йому на праві безстрокового користування земельної ділянки площею 600 кв.м. по АДРЕСА_3 , згідно з яким він зобов`язався збудувати будинок протягом трьох років та завершити будівництво на пізніше 06.06.1977. Пунктом 10 вказаного договору було встановлено заборону забудовнику (тобто позивачу) до повного будівництва житлового будинку та визнання його комісією місцевої ради депутатів придатним до експлуатації продавати будинок або його частку без дозволу ради. 26.06.1974 даний договір посвідчено нотаріусом Овруцької державної нотаріальної контори. 15.08.1974 Коростенським БТІ на підставі вказаного договору в реєстрі прав власності під № 1924 зареєстровано право власності ОСОБА_1 на ціле домоволодіння АДРЕСА_3 , про що Коростенським БТІ ОСОБА_1 видано Реєстраційне посвідчення. Згідно з рішенням виконкому Овруцької міської ради народних депутатів від 03.03.1988 № 84 «Про утворення вул.Білоруської та впорядкування номерів будинків вулиць і провулків міста», по АДРЕСА_3 змінено на АДРЕСА_1 . Тобто з наведеного слідує, що з 15.08.1974 позивач ОСОБА_1 є власником домоволодіння в АДРЕСА_3 , з 03.03.1988 - по АДРЕСА_4 . На поточний момент – це АДРЕСА_1 .
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів від 11.04.2025, індексний номер документа 422373503, вбачається, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться наступні записи: «Тип обтяження: заборона (архівний запис). Реєстраційний номер обтяження 2984505. Зареєстровано: 20.03.2006 09:11:37 за № 2984505 реєстратором: Овруцька державна нотаріальна контора, 11100, Житомирська обл., Коростенський р., м.Овруч, вул.Т.Шевченка, 24. Підстава обтяження: повідомлення, 1, 04.09.1974, Овруцький райвузол зв`язку. Об`єкт обтяження: невизначено, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_3 . Власник: ОСОБА_1 . Причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: Архівний номер: 1945420ZITOMIR9, Архівна дата: 18.02.2000, Дата виникнення: 24.09.1974, № реєстра: 691, внутр. №8A012E3323F1552A434F. Також міститься відмітка про перенесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно – номер запису про обтяження: 13826820, дата перенесення: 23.03.2016.
Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 , останній з 29.07.1968 по 31.01.1995 працював в Овруцькому районному вузлі зв`язку; 31.01.1995 звільнений з Овруцького районного вузла зв`язку та 01.02.1995 прийнятий за переведенням до підприємства електрозв`язку «Овручрайтелеком» обласного підприємства зв`язку «Житомиртелеком», правонаступником останнього є АТ «Укртелеком». 
24.09.1974 виникає заборона на відчуження нерухомого майна – житлового будинку по АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_1 , на підставі повідомлення Овруцького районного вузла зв`язку № 1 від 04.09.1974. 
20.03.2006 реєстратором Овруцька державна нотаріальна контора у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано заборону (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження 2984505 на підставі повідомлення Овруцького районного вузла зв`язку № 1 від 04.09.1974.
Листом від 12.12.2024 року АТ «Укрпошта» повідомила позивача, що в особових рахунках по заробітній платі за 1974 рік Овруцького районного вузла зв`язку № 1, які зберігаються в архіві АТ «Укрпошта» відсутня інформація про повне погашення боргу по позиці. 
Як випливає із змісту листа АТ «Укрпошта» від 30.10.2025 року, адресованого ОСОБА_1 , в структурному підрозділі Укрпошти зберігаються розрахункові листи по заробітній платі ОСОБА_1 за період з 1974 року по 1975 року, і за запитом позивача їх копії направлялися відповідачем на адресу позивача. 
Як вбачається із копій карточок особового рахунку ОСОБА_1 за період з 1974 року по 1975 рік, відомості про позику, її погашення чи борг за позикою – відсутні. 
Водночас, як повідомила позивачу Житомирська філії АТ «Укртелеком» листом від 08.11.2024 року щодо надання довідки про погашення суми позики та для подальшого зняття обтяження у вигляді заборони відчуження об`єкта нерухомого майна, а саме житлового будинку в АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_1 ), в Житомирської філії АТ «Укртелеком» немає підстав у видачі довідки в зв`язку з відсутністю в архіві документів Овруцького районного вузла зв`язку № 1 щодо погашення позики ОСОБА_1 .
Овруцька державна нотаріальна контора листом/довідкою від 24.03.2025 № 639/01-16 відмовила позивачу у знятті обтяження у вигляді заборони на житловий будинок АДРЕСА_1 (на момент накладення обтяження адреса житлового будинку була АДРЕСА_3 ), яка виникла на підставі повідомлення № 1 від 04.09.1974 року Овруцького райвузла зв`язку, так як ним не надано документів, що підтверджують відсутність заборгованості, а також не надано Овруцьким райвузлом зв`язку або його правонаступником повідомлення про відсутність заборгованості та зняття обтяження у вигляді заборони; на момент накладення обтяження Овруцька державна нотаріальна контора Житомирської області була лише реєстратором; документи, на підставі яких накладалось обтяження у вигляді заборони не зберігаються, тому вирішити дане питання неможливо.
Тобто повідомлення Овруцького районного вузла зв`язку № 1 від 04.09.1974, на підставі якого Овруцькою ДНК накладено обтяження та внесено заборону на відчуження нерухомого майна - не збереглося, його зміст не відомий. 
У відповідності до ст.73 Закону України «Про нотаріат», в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин (реєстрації обтяження), нотаріус чи посадова особа виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Водночас ст.74 Закону України «Про нотаріат», в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачала, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, нотаріус або посадова особа виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.
Статтею 74 Закону України «Про нотаріат», у редакцій чинній на поточний момент, в тому числі на момент звернення до нотаріуса з вимогою зняти заборону, передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно у зв`язку із: повідомленням кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту); припиненням, розірванням іпотечного договору, договору застави, ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору, іншого договору, на підставі якого було накладено заборону відчуження; смертю відчужувача за договором довічного утримання (догляду), спадковим договором або смертю другого з подружжя, що уклали спадковий договір; смертю другого з подружжя, яке склало спільний заповіт подружжя; відчуженням майна, переданого під виплату ренти; спливом строку, на який накладено заборону відчуження; рішенням суду; судовим рішенням про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою, про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; зверненням органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; в інших випадках, встановлених законодавством. Нотаріус знімає заборону відчуження рухомого майна у випадках, встановлених законодавством.
У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1). Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2).
Згідно з ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч.2).

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1). Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.2). Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2). У відповідності до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (ч.1). Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2). Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч.1).
Судом встановлено, що заборона (архівний запис) на відчуження нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_3 , (на даний час – АДРЕСА_1 ), належного ОСОБА_1 , зареєстрована реєстратором Овруцькою державною нотаріальною конторою 20.03.2006 року у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 2984505 на підставі повідомлення Овруцького районного вузла зв`язку № 1 від 04.09.1974 року, дата виникнення від 24.09.1974, № реєстра: 691, внутр. №8A012E3323F1552A434F, за архівним номером 1945420ZITOMIR9 та архівною датою від 18.02.2000. 
Позивач стверджує, що повідомлення Овруцького районного вузла зв`язку № 1 від 04.09.1974 року стосувалося наданої йому позики, однак цю позику він погасив, проте докази цього у нього не збереглися. Докази надання позивачу позики та її погашення у відповідачів АТ «Укрпошта» та АТ «Укртелеком», як правонаступників Овруцького районного вузла зв`язку, також відсутні. Відповідно Овруцькій державній нотаріальній конторі відповідачами 1, 2 не надсилалося повідомлення про погашення позики позивачем для зняття заборони. В силу відсутності документального підтвердження як наявності, так і відсутності заборгованості за позикою позивача, суд вважає, що підстави для подальшого обтяження майна відсутні. Наявність заборони на відчуження майна перешкоджає позивачу вчиняти юридично значимі дії з майном і порушує його права власника нерухомого майна, а тому його права підлягають судовому захисту та відновленню шляхом скасування заборони на відчуження нерухомого майна, зареєстрованої Овруцькою державною нотаріальної конторою, виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей щодо заборони на відчуження нерухомого майна, що є підставою для задоволення позовних вимог до Овруцької державної нотаріальної контори та відмови у задоволенні цих же вимог до Акціонерного товариства «Укрпошта» та Акціонерного товариства «Укртелеком».
Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд - 

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Овруцької державної нотаріальної контори задоволити.
Скасувати обтяження на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 у виді заборони (архівний запис) відчуження об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна: 2984505, зареєстроване 20.03.2006 року Овруцькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення, 1, 04.09.1974, Овруцький райвузол зв`язку, щодо об`єкту обтяження: невизначено, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_3 , додаткові дані: архівний номер 1945420ZITOMIR9, архівна дата: 18.02.2000, дата виникнення: 24.09.1974, № реєстра: 691, внутр. №8A012E3323F1552A434F.
Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо заборони (архівний запис) на відчуження житлового будинку по АДРЕСА_5 , реєстраційний номер обтяження: 2984505.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Укрпошта» та Акціонерного товариства «Укртелеком» відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 30.04.2026 року. 

Суддя:	  	В.  І.  Вачко